ПО КНИГАТА НА СИСИ БЕЛ
Казвам се Сиси Бел.
Когато бях малка,
живеех в тази голяма, стара къща в едно градче във Вирджиния.
Блести, блести, звездичке...
Бях палаво дете.
Помня как играех с нещата на мама...
Остави червилото!
...дразнех татко...
Сиси, напаст такава!
...и гледах много телевизия със сестра ми Сара и брат ми Ашли.
Гръм града спасява,
с електричество го озарява.
Помня също онзи страшен ден,
когато всичко се промени.
- Боли ме главата! - Сиси, добре ли си?
Сиси!
Мамо, нещо не е наред със Сиси.
Сиси!
Майчице.
Сиси?
Гориш.
Джордж!
- Какво става? - Трябва да направим нещо! Какво става? - Трябва да направим нещо!
Да я закараме в болницата.
Тук съм, Сиси, дръж се.
Инфекцията е много тежка.
Боже!
Ще я лекуваме и наблюдаваме.
Ще се погрижим много добре за нея, но е нужно време.
Не се тревожи, Сиси. Всичко ще се оправи.
Всичко беше толкова тихо.
Имаше и хубави моменти. Рисувах много.
...красиво!
И получавах страхотни подаръци!
Чувствах се много по-добре.
Най-сетне можех да се прибера у дома.
Добре дошла, Сиси.
Помня колко много се страхувах, че пак ще се озова в болницата.
Затова неотлъчно следвах мама навсякъде.
Но един ден я изгубих.
Мамо?
Тогава и двете с мама осъзнахме истината.
Вече не можех да чувам.
АУДИОЛОГИЯ
Да мръднем това насам.
Как се справи?
Явно е изгубила много от слуха си.
Мъжът каза, че се нуждая от слухов апарат, и след седмица го получих.
Ето така. Идеално!
Чуваш ли нещо?
- Сиси, чуваш ли ме? - Да.
Да, чувам,
но гласовете на всички са някак странни, дори моят.
Не се тревожете, бързо ще свикне. Не се тревожете, бързо ще свикне.
Искаш ли близалка, Сиси?
О, не.
Ехо?
Толкова е странно.
- Невероятно, мама е купила газирано! - Да, нали?
Късметлии сме.
Смешно ли изглеждам със слуховото апаратче?
Не, изобщо! Добре си.
Но звучиш малко странно.
Имам предвид по-различно от преди.
Какво? Аз звуча странно? Вие сте тези, които звучите странно.
От мъка си пусках телевизора.
Само в този звук намирах някакъв смисъл.
Дойде време да тръгна на градина и бях много притеснена.
Дали ще ги разбирам?
Ето ни!
Виж, Сиси, не е ли хубаво? Виж, Сиси, не е ли хубаво?
Дали те ще ме разбират?
Коя е тази?
Здравей, аз съм Уенди.
Здравей.
И тя има апаратче.
Добре дошла!
Защо не дойдеш да седнеш тук?
Добре.
Чао, мамо.
Седни до мен!
Здравейте, деца. Името ми е Дорн и съм новата ви учителка.
Ще научим много тази година,
но днес ще говорим за четенето по устните.
Четеш по устните, като наблюдаваш устата на хората при говор,
за да ги разбираш по-добре.
Мисля, че трябва да ви покажа.
Сиси, ще ми помогнеш ли?
Добре.
Добре, Сиси. Какво трябва да наблюдаваш, за да четеш по устните?
- Устните? - Да! Точно така.
Можеш ли да познаеш какво казвам, когато направя така?
Не знам.
Нищо. Пробвай сега.
Здравей, Сиси.
Здравей, Сиси?
Да! Ти слушаше, гледаше устните ми
и разбра какво казвам.
Това е четене по устните.
Ако се питате дали сме учили и жестомимичен език, не сме.
По онова време на глухите деца им показваха само как да четат по устните.
По-лесно е, когато наблюдаваш и движенията на хората при говор.
Тъжна съм.
Тъжна съм!
Чудесно! Сега да пробваме това.
Щастлива съм! Щастлива съм!
- Щастлива съм! - Да, точно така.
И аз съм щастлива, защото четеш по устните.
Добре, деца.
Когато се приберете,
упражнявайте четенето по устните с близките си.
Днес вечерята е руло "Стефани" и картофено пюре.
- Руло "Стефани" и картофено пюре! - Да, точно така.
Но Дорн не каза,
че много пъти четенето по устните e изключително трудно.
Например когато хората крещят...
Какво?
Ако имат мустаци...
Или говорят с пълна уста.
Понякога устните не се виждат изобщо!
Какво?
"Сладолед". Това си казала!
Всъщност казах "десерт".
Същото е!
- О, да! - Но най-лошо е,
когато говорят едновременно.
Абсурд да разбереш!
Какво?
Невъзможно е.
Упражнявахте ли четенето по устни?
Как беше?
Да четеш по устните, да разбираш,
всичко беше толкова сложно.
И трудно можех да обясня затрудненията си на някого,
освен в градината. освен в градината.
Другите деца също знаеха какво е.
Всичко беше ново и различно.
Бяхме изгубени, носехме се на собствените си планети,
но поне бяхме заедно в една и съща вселена.
Дори не подозирах колко ще се промени тази вселена, когато поотрасна.
Пак ли ще бъда в специален клас?
Не, съжалявам. В новото ти училище няма такъв.
Значи няма да има други като мен?
А ако ме смятат за странна?
Няма! Четеш отлично по устните. Няма! Четеш отлично по устните.
А и с баща ти купихме този чисто нов и супермощен слухов апарат
специално за училище.
Виждаш ли?
Мамо! Огромен е.
Виж, звукът ще бъде като от старото ти апаратче,
но има една голяма разлика.
Ще го използваш с този микрофон.
Учителката ще го носи, а гласът й ще звучи в ушите ти.
Ще чуваш всичко, което казва.
Не знам.
Сиси, защо не го пробваш?
Да видиш как е.
Чакай, какво каза той?
Чудите се защо не пускам субтитри, за да чета думите?
Когато бях дете, нямаше такава възможност.
Затова се опитвах да чета по устните.
Понякога успявах.
Време е за обяд, Гръм.
Дано харесваш леберкез!
Благодаря, Хапка, но предпочитам леберкеза пържен.
Но повечето ми се губеше.
Няма смисъл.
По дупе не чета.
Гледах го! Гледах го!
Двама на един.
Вижте! Тя има слухово апаратче.
Чакайте, какво каза тя?
Ами...
Едното дете нарече другото... "глухарка".
"Глухарка"? Това е гадно.
Глухарка!
Защо се смееш?
Звучи толкова смешно!
Глухарка!
Глухарка.
Какво ми ставаше?
Думата "глухарка" може и да звучеше смешно,
но всъщност изобщо не беше така.
Така май е малко по-добре.
О, не.
Здравей, глухарке.
Дали и мен ще наричат така?
Чао, Сиси.
И не се тревожи.
Денят ще бъде чудесен.
- Чао. - Чао, мамо.
Здрасти, Кари.
Джони, какво е това?
Радио.
Пусни го!
- Боже, обичам тази песен! - И аз. Боже, обичам тази песен! - И аз.
И аз!
Тази песен не хваща плесен!
Бързо, тя идва!
Г-жо Синкълман, това е микрофонът ми.
Сложете го на врата си.
Чудесно. Благодаря, Сиси.
Да започнем отначало.
А, да.
Наред ли е всичко?
Работи ли?
Привет, привет, клас засмян.
Аз съм г-жа Синкълман.
Не можех да повярвам колко ясно се чуваше през микрофона.
И дори когато учителката беше с гръб,
разбирах всяка дума.
Помнете, уроците си научете.
Много скоро ще отмине денят.
Да се забавляваме сега.
Ти глуха ли си?
Може би.
Чуваш ли това?
Джони Уилсън!
Спри радиото и ела с мен. Веднага! Спри радиото и ела с мен. Веднага!
А вие отворете тетрадките и нарисувайте нещо, което ви харесва.
Няма да се бавя.
Джони, ужасно ме ядосваш...
Здравейте, г-жо Джоунс.
Водя те при директора, младежо.
Директор Екхарт, трябва да си поговорите с този ученик.
Нали, Джони?
- Унил ли си? - Боже!
Искаш ли да бъдеш другаде?
Беше изумително.
Чувах и разбирах всяка дума на г-жа Синкълман,
където и да се намираше в училището.
Дори когато беше...
в тоалетната! в тоалетната!
На какво се смееш?
На нищо.
Но не беше нищо.
Беше нещо.
Нещо невероятно!
Също както Гръм използваше разни джаджи, за да се бори за правдата,
така и аз можех с помощта на моя апарат "Фоник Иър"
да стана супергерой.
Другите може да ми викат глухарка,
но вие ме наричайте Суперухо.
ШУР!
Какво стана?
Нищо.
Искаш ли чипс?
Благодаря.
Аз съм Лора и името ми е по-хубаво от твоето.
Странна си.
- Ще дойдеш ли у дома след училище? - Добре.
Супер. Ето какво планирам.
Ще хапнем и ще си направим форт от възглавници.
Ще рисуваме и ще играем с Пух.
Много е хубава.
Благодаря.
Но моята е по-красива, нали?
Добре.
Да поиграем холската игра.
Добре. Каква е тя?
Просто обикаляш около масата. Забавно е!
Това ли е?
Ще стане по-интересно, давай.
Сега, Пух.
Сега!
Да беше се видяла само!
Харесва ли ти да си моя приятелка, Суперухо?
С моя магически размеквач на мозъци
ти си изцяло под моя власт!
Нямаш власт над мен, д-р Кофти.
Дръж я, Пух!
По-кротко, пале.
Какво ще кажеш за уменията ми, д-р Кофти?
Не си кой знае какво, Суперухо!
Напротив. Гледай сега!
Помощ!
Как да се справим с "приятели" като д-р Кофти?
Изключваме се.
Помощ!
Извинявай.
Да. Не забравяй, искам да се облечем като близначки.
Ела на училище със синя блуза и бял панталон. Чу ли?
Добре.
Забравих за домашното.
Спокойно, аз забравям от години.
Синьото ти е друг нюанс!
Да му се не види. Не сме еднакви.
Деца, това е новата ви съученичка Джини.
Джини, може да седнеш до Сиси.
Това слухово апаратче ли е?
Да.
Знаех си.
Гръм е тъп.
Не става, кутията за обяд също.
Гръм е страхотен.
Глупости. Този сериал е детински.
Ще извиняваш, Лора, но не говорех на теб.
Не се пее така.
Скоро имам рожден ден.
Ще дойдеш ли с преспиване у нас?
Няма да отидеш на тъпото парти, нали?
По-добре не.
- Съжалявам. - Да, тя няма да дойде.
Моя приятелка е, не твоя. Моя приятелка е, не твоя.
Нямаш власт над мен, д-р Кофти.
Джини, почакай. Може пък и да дойда все пак.
Ще отидеш?
Добре тогава. Приятно прекарване.
Приятно ще е, да.
Ето така набързо се разделих с Лора и се сдружих с Джини.
Стисках палци
тя да бъде най-добрата ми приятелка за вечни времена.
ПО КОМИКСА НА СИСИ БЕЛ
Мисля, че днес по-добре съм от вчера.
Ти изневиделица се появи
и тласна ме друг път да намеря.
Подкрепяш ли ме,
с теб ще постигна нещо велико, може би ще успея.
Ражда се една добра идея. Ражда се една добра идея.
Да изоставам, не желая.
Не се боя, когато до мен си, и ето -
заедно можем да литнем чак до небето.
Да изоставам, не желая.
Не се боя, когато до мен си, и ето -
заедно можем да литнем чак до небето.
Превод на субтитрите Боряна Богданова