Professorn!
Vad är det?
Nummer 22!
Följ efter mig!
PLATS 22 ATACAMAÖKNEN, CHILE
Det fungerade.
Vackert.
Vänta tills du publicerar…
När du berättar för världen…
Ingen får veta om det här.
Va?
Vi gör det när det är klart.
Vi måste testa det i andra miljöer.
Djungler,
hav, Arktis.
Ja.
Jag förstår.
Det är så vackert här.
Vem är det?
- Hej. - Hur går det?
Bra.
Berätta.
Hon pratar om sex och hur himla trevligt hon har det.
Jag sa ju det.
Vem som helst kan vandra vilse och tappa bort sig här nere.
Var är du? Du låter konstig.
Min engelska är lite rostig bara.
Allt är bra. Men jag borde lägga på.
Jag ville bara säga att jag älskar dig.
Okej. Ja, jag älskar dig.
Nej, nej!
Du gjorde det.
Grattis.
Min…syster.
Hur blir det?
Jag dödar dig här och nu.
Våra bröder och systrar påminner oss om…
…i ett försök att förbereda oss
för det eviga livet som vi har lovats efter detta liv på jorden.
Må Gud ge oss alla styrka, tröst och tålamod
under dessa svåra tider.
Och må han ge oss alla
uthållighet att fortsätta framåt under våra återstående dagar,
i den djupaste tro.
Så vi minns dessa personer…
KREMERADE KVARLEVOR NAMN: OKÄND
…på denna vackra plats, i denna vackra stund,
där vi aldrig kommer förlora er igen.
Inför dessa 2 719 själar
är det för mig tydligt att vi fortfarande…
TILL MINNE AV DE OKÄNDA SOM GICK FÖRLORADE UNDER ÅR 2025
…har långt kvar att gå.
Ledamot Spiro, jag är John Sugar.
- Ja. - Så trevligt att träffas.
Så trevligt. Tack för allt du har gjort.
Självklart.
Polisen, rättsläkaren, stabschefen.
De är alla gripna nu.
Shit.
Kommissarie Vega då?
De letar fortfarande.
FBI.
- Stå still. - Okej, okej.
Ibland kommer de värsta undan.
Han var nog inte värst, tror du det?
- Jag vet inte. - Inte?
Peter Bruno.
Knarkhandel och förfalskning av dödsattester är en sak.
Men att säkra statliga bostadsbidrag
är en helt annan typ av tillgång.
Det måste ha funnits fler, med något så sort som Fire Sale.
Jonathan Siegel var en av dina första supportrar
- när du ställde upp i valet, eller hur? - Stämmer.
Under 1998.
Han kallade dig
vår nästa stora försvarare av de försvarslösa.
I denna värld, i politik, är det en enda lång kompromiss.
Jag önskar att det inte vore så.
- Och om man vill vinna… - Betty.
Du har inte vunnit. Du har förlorat igen.
Hur är det med dig?
Bra.
Du har inte snackat mycket sen det där med Vega.
Undrar hur du hanterar det.
Det är lugnt.
Jag har lyssnat på en podcast.
Lycklig, frisk och kry eller något sånt skit.
Han sa att den främsta anledningen till att kvinnor lever längre
är för att män inte pratar.
Att brist på samtal är skadligt för hälsan.
- Hur som… - Stallings var inte självförsvar.
Jaså?
Ja, jag sa det, men det var det inte.
Samma med Vega.
Efteråt… Jag var sjuk, Tom.
Jag kunde inte komma på…
Vad är det för fel på mig?
Jag kunde inte ens minnas stunden.
Som ett blint raseri.
Och jag kan inte…
Min självbild går inte ihop.
Du.
Två skurkar mindre i världen.
Okej för mig.
Men Vega hade en dotter som älskade honom. Stallings en mamma.
Ibland kan vi bara vara…
…lite bättre än alternativet.
Jag antar det.
Vad är ett ord på fem bokstäver för fågellik?
Avian.
RADIOLOGI
Shit, det funkar.
Mr Flybjerg.
Du. Kan jag följa med?
Ja, visst.
- En sekund. - Ja.
- Hej. - Hej.
- Är allt bra? - Ja.
Nej, det är det inte.
Ditt fall är över.
Du är rastlös och vet inte vad du ska göra med dig själv.
Lite.
Vad sägs om en film?
Något svartvitt måste det väl gå på någon bio i stan.
Ja, Skuggor ur det förflutna visas på The United.
Vilken är det?
Det är Robert Mitchum. Han är chanslös mot Jane Greer.
Låter inte som den Robert Mitchum jag känner till.
Det händer.
- Jag vill verkligen gå. - Nej, du är upptagen.
Ja, det är en presentation.
Alle man på däck.
Tänk inte på mig, gå och slappna av.
Jobba inte för hårt.
- Fortfarande stranden imorgon? - Självklart.
Vid närmare eftertanke,
så kände jag inte för en film.
Okej, kör.
Är det så här det är att vara människa?
Kom igen!
Kör!
"På väg mot ett nytt fall i Abu Dhabi."
"Hendrik ljög om när han senast såg sin far."
"Tittade på stardans över Sassari."
SPÄNNANDE!
PLATSBILJETT TOKYO - KYOTO
HEM
PREMIÄR
Dr Livingstone, antar jag?
Detta är Stanley Ondaatje.
Lämna ett meddelande.
Stanley, det är jag. Ring mig.
Redo?
Ja.
Så vacker du är.
Tack.
Okej, så.
Det största havet i världen, benäget vid slutet av gatan,
och ändå glömmer jag hela tiden att det är där.
Det gör de flesta.
Jag har haft det svårt på sistone.
Jag känner att jag tappar bort mig själv, mitt ursprung och hur allt började.
Jag brukade se allt så tydligt, men nu…
Jag vet inte. Det har känts svårt.
Jag ser det.
Jag är ledsen.
Borde vi återvända till hotellet?
Är det fel om jag bara vill stanna här med dig på stranden?
Väntar vi med att bli lyckliga tills allt känns bra,
kommer stranden hinna försvinna.
- Det är en grej. - Jaha?
Milano.
Milano?
Mitt jobb här är klart,
så jag ska åka till Milano för avrapportering och ny placering.
Ska du åka?
Ja.
När?
Snart.
Okej.
Det här har varit fint.
Det har varit fint.
Så följ med.
Följa med dig? Till Milano?
Se hur det är.
Jag har varit där. Det är underbart.
Se hur vi är.
Min vän Penelope har ett kafé i Cinque Vie.
Där sitter man bara ute och dricker sin espresso,
och ser folk gå fram och tillbaka på Via Santa Maria hela dagen.
Bara packa ihop och dra?
Varför inte?
Du behöver en paus. Jobbet är över. Dina vänner är borta.
- Vi kommer väl överens. - Är mina vänner borta?
Vad håller dig kvar? Brottsligheten?
Trafiken?
Vad håller dig kvar här?
Ingen stress om Milano, okej? Tänk på saken.
Jag ska.
Jag försade mig. Han vet. Förlåt.
Vad gör jag?
Då så.
Då ses vi ikväll. Tack så mycket.
Ms Fischer. Er bil är redo.
Tack.
God kväll, sir.
Varsågod.
Tack.
God kväll. Vill ni registrera er ankomst?
Nej.
Sir. Ursäkta, sir.
Det är okej. Det där är John Sugar.
Jag beklagar.
Någon vill träffa dig.
VÄLKOMMEN TILL ACALICAGALAN LANSERING
John.
Mr Sugar.
Senator Pavich.
Ett nöje.
Välkommen till mitt hem.
Vart är du på väg?
Det är Pavich. Jag måste prata med honom.
Han är inte den du letar efter.
Det här kommer blir svårt.
Men jag är glad för din skull.
Vad menar du?
Vänta. Vem är det?
Vem är det?
- Bror. - Djen.
- Bror, bror. - Djen.
Herregud.
Gud, så jag saknat dig, min bror.
Jag vet.
Jag är så ledsen.
Var har du varit? Alla dessa år.
Det smärtade mig så mycket att veta hur du letade efter mig,
att du led.
Jag slutade aldrig… Jag letade överallt.
- Jag vet. - Jag trodde du var död.
Hur?
- Gud, jag har saknat dig så mycket. - Var var du?
Vad hände?
- Var det Henry? - Nej.
Henry skulle aldrig skada mig.
Han var den som berättade att du var borta. Han fick mig att tro…
För…
För jag bad honom.
Jag kunde inte träffa dig. Hur smärtsamt det än var.
Jag hade jobb att göra. Jag kunde se att du inte var redo.
Redo för vad? vad för jobb?
Jag hade jobb. Vi hade alla jobb. Jag hade kunnat hjälpa dig.
Inte med det här.
Du kände inte till det här stället än. Du hade precis kommit.
Du hade inte sett det jag sett. Inte bara det vackra, utan…
Det hemska också, grymheten.
Deras respektlöshet för naturens helighet.
Jag kunde bara inte dra in dig i det jobbet.
Det var för snart.
Vilket jobb? Vad talar du om?
Observera och rapportera var vårt uppdrag.
Du vet att det inte är tillräckligt.
Eller hur?
Jag kunde inte bara stå och se på medan planeten dog,
så jag skapade en teknologi.
- Cirklarna. - Ja.
- Det var du. - Ja.
Och Henry gav mig stöd.
Ruby och de andra var emot det.
Så du…
Gjorde vad jag måste.
Skickade hem dem.
Du avslöjade oss.
Du sa till människorna att vi var här. Du offrade…
Vi blev jagade.
Några av oss blev dödade. Våra vänner.
Djen, det här är fel. I fel händer.
Att leka med något du inte kan kontrollera.
Vi är redo att börja.
Vi kommer strax.
Jag vet att det är mycket.
Kan du ha ett öppet sinne?
Kan du titta på vad jag skapat?
Sen kan du berätta hur du känner.
Charlotte löser en plats åt dig.
Vet hon?
Vad jag är? Vad vi är?
Vi pratar mer efter showen.
Jag är rädd.
Syster, du har förändrats.
Men det har du med.
Det är dags, allihopa. Vi beger oss ut.
Mår du bra?
Det börjar. Vi borde gå ut.
Vi lever alla tillsammans på denna unika planet.
Skör biosfär
som genom mänsklig aktivitet eller inaktivitet snabbt värms upp.
Så jag startade Acalicaprojektet för många år sedan.
För att skydda denna otroliga planets rikedomar.
Och för att skydda den mot dem som obekymrat förstör den.
Ikväll håller vi tummarna att det går.
Jorden är redo att slå tillbaka.
Det ni ska få bevittna…
Ni får själva se.
Är ni redo?
Kör.
Sist men inte minst, damer och herrar, varde…
…ljus.
- John. - Ja.
Nu måste jag ge mig av igen.
Lova mig, bror.
Lova att du finner mig när du är redo.
För… Hör här.
De tror att detta är för dem.
Dem.
De har ingen aning…
…om att det är för oss.
"Träffa John Sugar.
Ha ett samtal.
Hur är han? Vad gillar han?
Skriv ner dina intryck och skicka dem till mig."
Det är allt. Resten var jag.
Resten var sann.
Resten var jag.
Hon har rätt.
Du är otrolig.
Slutscenen från Den tredje mannen.
Fallet är avslutat. Gripanden har gjorts.
Hjälten har vunnit.
Allt som återstår är att han väntar vid vägkanten
på att flickan han älskar kastar sig i hans famn.
Tror han.
Men hjälten är en idiot.
En amerikan utomlands i en värld han inte förstår.
Och hans käresta går förbi…
Utan en blick.
Jag var kanske inte helt förvånad.
Någonstans innerst inne kanske jag misstänkte det.
Min syster.
Charlotte. Det här stället.
Jag kanske visste, och bara ville tro något annat. Jag vet inte.
Jag visste bara att jag hade ett möte jag inte fick missa.
Hakan.
- Vad är det med hakan? - Du lyfter den.
- Nej, det gör jag inte. - Bror, du…
…100 procent gjorde det.
Ji, du snackar skit.
Igen. Mata på.
Okej, okej, hur är läget, gubben? Är du redo?
- Kan jag få inför-material till sociala? - Självklart.
Kan vi dra igång det? Kom hit.
Vi får med alltihop här.
Hej.
Ja?
Raka vägen tillbaka till rehab.
Efter matchen. Inga casinos, inga klubbar, ingenting.
Han försökte övertala mig till en "nykter strippklubb".
- Va? - Jag frågade om det fanns.
Jävla Ji. Gubben åker tillbaka hur som helst.
Det är ju ett serviceyrke. Den delen ingår i jobbet.
Inte den enda delen dock. Kolla bara på dem.
Ja.
De hade inte varit här tillsammans utan dig.
Den delen känns bra.
Val. Tack.
Vi snackar sen.
Ja. Hej.
Yo, Sugar. Vart är du på väg?
Tänkte säga hejdå, men du var upptagen.
- Missar du matchen? - Självklart inte.
Men du kommer ha så mycket folk runt dig,
att vi kanske inte ses efter.
Okej.
Tack.
Det var så lite.
Jag pajade din kostym.
Jag har fler.
Det har du verkligen.
Du, Danny.
In med hakan.
Det var på 70-, 80-, till och med 90-talet.
Man åkte till Vegas och visade sin film.
Och om du hade turen att ha skapat något bra,
skulle biografer göra vad som helst för att få visa din film.
Idag har filmbranschen sett bättre dagar.
Jag kan i alla fall komma på lunch när jag vill.
Det hoppas jag. Du har byggt stället.
Hur mår du?
Vad?
Inget. Jag pratade med Melanie här om dagen, och…
Och vad då? Berättade hon?
Om mig… Var jag kommer ifrån?
Sugar, du är från Ohio. Alla vet det.
Ingen fara.
När det gäller mitt privatliv har du alltid varit diskret.
Det minsta jag kan göra är att återgälda det.
Nästan.
- Exalterad? - Ja, och lite nervös.
Han är inte den enda anledningen till att jag kom hit idag.
Okej.
Jag har en fråga som gnagt en del,
och jag vet inte vem jag ska prata med.
Så berätta.
Hur tycker du att jag verkar?
Sedan vi senast sågs, menar jag. Verkar jag annorlunda?
Annorlunda hur då?
Några av mina vänner…
Vänner från Ohio, de…
De…
De brukade varna mig för assimilation.
Ju längre man stannade här, desto mer kunde man förändras.
Hade dina vänner rätt?
Jag har gjort saker sen jag kom hit.
Saker jag aldrig trodde att jag var kapabel till förut.
Jaha.
Tvivel, vrede, ambition, synd.
Det är överallt, det växer på träd.
Det är svårt att inte låta det påverka en. Kanske omöjligt.
Men det är inte bara dåligt.
Vi har bra saker också.
Som filmer.
Som vissa filmer.
Och vissa personer.
Och stranden och Lakers.
Och hunden som strax rullar upp i en limousin.
Men jag kan säga detta. Och jag säger det som en komplimang.
Du kommer aldrig att bli som oss kalifornier.
Men du var heller inte som någon annan borta i Ohio.
Hur tycker jag att du verkar?
Du verkar som Sugar.
Tack.
För vad? Det är din hund.
Hej.
Hej, kompis.
Min syster bad mig finna henne när jag är redo.
Jag vet inte ens vad det betyder.
Men än så länge…
…kommer jag tillrätta.
Min kompis är tillbaka.
Och vi ska träffa lite nytt folk.
Jag ska titta på lite film.
Vi ska till hundparken.
Det är planen.
Kanske hitta ett nytt fall.
Kanske inte.
Vi ser hur det går.
Allt jag vet är…
Att den här platsen…
De här människorna…
Det känns bra att vara hemma.
Undertexter: Elsa Bigestans