Profesorka!
Čo sa stalo?
Číslo 22!
Poďte so mnou!
LOKALITA 22 PÚŠŤ ATACAMA, ČILE
Vyšlo to.
Nádhera.
Keď to zverejníte…
keď to poviete svetu…
Nikto sa to nesmie dozvedieť.
Čože?
Kým to nebude pripravené.
Musíme to otestovať v iných prostrediach.
V džungliach,
v oceánoch, na Arktíde.
Dobre.
Rozumiem.
Je tu prekrásne.
Kto je to?
- Ahoj. - Ako to ide?
Ale dobre.
Hovor.
Hovorí o sexe a o tom, ako sa skvele zabáva.
Vravela som ti.
Aj tí najlepší tu občas zídu z cesty.
Kde si? Si nejaká zvláštna.
Len… Moja angličtina už nie je to, čo bývala.
Nič sa nedeje. Ale mala by som ísť.
Iba som chcela, že ťa mám rada.
Dobre. Áno, aj ja teba.
Nie!
Dokázala si to.
Gratulujem.
Moja sestra.
Čo si vyberieš?
Lebo ťa môžem zabiť hneď teraz.
Naši bratia a sestry nám pripomínajú…
…aby sme sa pripravovali
na večný život, ktorý nám bol prisľúbený po tomto pozemskom živote.
Nech nám Boh dopraje silu, útechu a trpezlivosť
v tomto náročnom období.
Nech nám všetkým dopraje
vytrvalosť kráčať ďalej počas našich zostávajúcich dní
s čo najväčšou vierou.
A tak si týchto ľudí pripomíname…
POZOSTATKY NEZNÁME
…na tomto nádhernom mieste, v tejto vzácnej chvíli,
kde vás už nikdy nestratíme.
Stojím pred týmito 2 719 dušami a je mi jasné, že stále je…
NA PAMIATKU NEZNÁMYCH OBETÍ ROKU 2025
…pred nami dlhá cesta.
Poslankyňa Spirová. Sugar.
- Áno. - Teší ma.
Podobne. Vďaka za všetko, čo ste urobili.
Isteže.
Zástupcovia šerifa, súdny lekár a náčelník štábu.
Všetkých zatkli.
Doriti.
Čo poručík Vega?
Ešte ho hľadajú.
FBI.
- Stáť. - Dobre.
Občas tí najhorší utečú.
Pochybujem, že bol najhorší, vy nie?
- To neviem. - Nie?
Peter Bruno.
Predávať drogy a falšovať úmrtné listy je jedna vec.
Ale získavať vládne granty na bývanie,
to už znamená mať prístup k úplne iným kruhom.
Museli v tom ísť aj iní. Niečo také veľké ako Totálny výpredaj?
Jonathan Siegel patril k vašim prvým podporovateľom,
- keď ste sa uchádzali o úrad. - Správne.
Ešte v roku 1998.
Nazval vás…
budúcou ochrankyňou bezbranných.
V tomto svete, v politike, ide o dlhý kompromis.
Kiežby to tak občas nebolo.
- A ak tú hru chcete vyhrať… - Betty.
Nevyhrali ste. Opäť ste prehrali.
Tak ako sa ti darí?
Dobre.
Veľa si toho nenahovoril, veď vieš, od Vegu.
Aký máš z toho pocit?
V pohode.
Vieš, počúvam jeden podcast.
Šťastie, zdravie a pohoda či tak nejak.
Ten chlap tvrdí, že hlavný dôvod, prečo ženy žijú dlhšie,
je, že muži sa nerozprávajú.
Nedostatok komunikácie môže škodiť zdraviu.
- No… - So Stallingsom to nebola sebaobrana.
Nie?
Nie. Povedal som ti, že bola, ale nebola.
Ani s Vegom.
Potom som bol… Bolo mi zle.
Nevedel som prísť na to…
čo so mnou je.
Nevedel som si na tú chvíľu ani spomenúť.
Šlo o slepý záchvat hnevu.
A nemôžem…
Neviem to spojiť s tým, kým mám byť.
Hej.
Vo svete je o dvoch lotrov menej.
Ja som s tým v pohode.
Áno, ale Vega mal dcéru, ktorá ho milovala. Stallings mal mamu.
Ale občas môžeme byť
len o niečo lepší než alternatíva.
Asi áno.
Podobný vtákovi na päť písmen?
Vtáčí.
RÁDIOLÓGIA
Máš pravdu, doriti.
Pán Flybjerg.
Hej. Môžem ísť s tebou?
Áno, jasné.
- Momentík. - Dobre.
- Ahoj. - Ahoj.
- Si v poriadku? - Áno.
Nie, nie si.
Vyriešil si prípad.
Si nepokojný, nevieš, čo so sebou.
Tak trochu.
Čo tak kino?
Niekde v meste musia premietať niečo čierno-biele.
V The United hrajú Out of the Past.
Čo je to za film?
S Robertom Mitchumom. Je po uši zaľúbený do Jane Greerovej.
To sa Mitchumovi nepodobá.
Stáva sa to.
- Rada by som sa pridala. - Máš prácu.
Áno, ide o tú prezentáciu. Každý musí priložiť ruku k dielu.
Nemysli na mňa a choď relaxovať.
Neprežeň to.
- Tá pláž zajtra platí? - Jasné.
Keď som sa zamyslel,
nemal som náladu na film.
Dobre. Poď.
Takéto je teda byť človekom?
No tak, braček. No tak!
Ideš!
„Som na ceste k novému prípadu v Abú Zabí.“
„Hendrik klamal o tom, kedy naposledy videl svojho otca.“
„Pozoroval som škorčie kŕdle vytvárajúce vzdušné obrazce v Sassari.“
DOMOV
Predpokladám, že ste doktor Livingston?
Tu Stanley Ondaatje.
Nechajte odkaz.
Stanley, to som ja. Zavolaj mi.
Môžeme?
Áno.
Vyzeráš krásne.
Ďakujem.
Dobre. Mám to.
Najväčší oceán na planéte mám za rohom, no vždy naň akosi zabudnem.
To väčšina z nás.
V poslednom čase sa dosť trápim.
Mám pocit, že zabúdam na to, kým som, odkiaľ som a kde sa môj príbeh začal.
Kedysi som veci videl a vedel tak jasne, no teraz som…
Neviem. Naozaj sa v poslednej dobe dosť trápim.
Áno, to vidím.
Mrzí ma to.
Vrátime sa do hotela?
Je zlé, ak chcem s tebou ostať na pláži?
Myslím, že ak budeme odkladať šťastie až na čas, keď bolesť pominie,
pláž bude dávno preč.
Je tu jedna vec.
Miláno.
Miláno?
Moja práca sa skončila, tak idem do Milána na hlásenie a preradenie.
Odchádzaš?
Áno.
Kedy?
Čoskoro.
Dobre.
Toto medzi nami bolo pekné.
Áno.
Poď teda so mnou.
Ísť s tebou? Do Milána?
Zistíš, aké je.
Bol som tam. Je krásne.
Zistíš, ako sme na tom.
Moja kamarátka Penelope má kaviareň v Cinque Vie.
Iba posedávaš a celý deň popíjaš espresso
a sleduješ ľudí chodiť po Via Santa Maria. Celý deň.
Takže sa mám len tak zbaliť a ísť?
Prečo nie?
Prípad si dokončil, potrebuješ pauzu. Ty… Všetci tvoji priatelia sú preč.
- Celkom nám to funguje. - Moji priatelia sú preč?
Čo ťa tu drží? Zločin?
Doprava?
Čo ťa tu drží?
S tým Milánom na teba netlačím, dobre? Len si to premysli.
Premyslím.
Urobila som chybu. Vie to. Prepáč.
Čo mám robiť?
Výborne.
Budeme vás očakávať dnes večer. Dobre, vďaka.
Pani Fischerová. Vaše auto čaká.
Ďakujem.
Dobrý večer, pane.
Páči sa.
Ďakujem.
Dobrý večer. Zapíšete sa?
Nie.
Pane. Prepáčte, pane.
To nič. Volá sa John Sugar.
Prepáč.
Niekto ťa chce vidieť.
VITAJTE NA SLÁVNOSTNOM UVEDENÍ ACALICA GALA
John.
Pán Sugar.
Senátor Pavich.
Teší ma.
Vitajte u mňa doma.
Kam si sa vybral?
Je to Pavich. Musím s ním hovoriť.
Jeho nehľadáš.
Bude to ťažké.
- Ale teším sa s tebou. - Čo tým myslíš?
Počkaj, kto to je?
Kto to je?
- Braček. - Djen.
Božemôj.
Bože, tak si mi chýbal, braček.
Ja viem, viem.
Veľmi ma to mrzí.
Kde si bola? Celé tie roky.
Veľmi ma bolelo vedomie, že ma hľadáš,
že sa trápiš.
Nikdy som neprestal… Hľadal som ťa všade.
- Viem. - Myslel som, že si mŕtva.
Ako?
- Bože, veľmi si mi chýbal. - Kde si bola?
Čo sa stalo?
- To Henry? Urobil… - Nie.
Nikdy by mi neublížil.
To on mi povedal, že si umrela. Nechal ma uveriť, že ti…
Pretože…
som ho o to požiadala.
Nemohli sme sa stretnúť. Hoci to bolo veľmi ťažké.
Mala som prácu. Videla som, že na to ešte nie si pripravený.
Pripravený na čo? Akú prácu?
Mal som prácu. To my všetci. Mohol som ti pomôcť.
S týmto nie.
Ešte si toto miesto nepoznal. Sotva si prišiel.
A nevidel si to, čo ja. Nielen tú krásu, ale…
ale aj tú hrôzu, tú krutosť.
Ich pohŕdanie posvätnosťou prírody.
A nemohla som ťa zatiahnuť do tej práce.
Bolo priskoro.
Do akej práce? O čom to hovoríš?
Našou misiou bolo pozorovať a hlásiť.
Vieš, že to nestačí.
Však?
Nemohla som so založenými rukami sledovať túto planétu umierať,
preto som vytvorila technológiu.
- Tie kruhy. - Áno.
- To ty. - Áno.
A Henry ma podporoval.
A Ruby s ostatnými boli proti.
A preto si…
Urobila, čo som musela.
Poslala som ich domov.
Odhalila si nás.
Povedala si ľuďom, že sme tu. Obetovala si…
Lovili nás.
Niektorých zabili, aj našich priateľov.
Toto je zlé, ak sa to dostane do nesprávnych rúk.
Hráš sa s tým, čo nemožno ovládať.
Môžeme začať.
Hneď sme tam.
Viem, že je toho veľa.
Budeš tomu otvorený?
Pozrieš sa, čo som vytvorila?
A potom mi povieš, aké máš z toho pocity.
Charlotte ti nájde miesto.
Vie o tom?
Čo som? Čo sme my?
Pohovoríme si potom.
Bojím sa.
Zmenila si sa, sestra.
Ale aj ty si sa zmenil.
Je čas. Poďme von.
Si v poriadku?
O chvíľu sa to začne. Poďme von.
Všetci žijeme na tejto jedinečnej a výnimočnej planéte.
Krehká biosféra,
ktorá sa v dôsledku ľudskej činnosti aj nečinnosti rýchlo otepľuje.
Práve preto som pred mnohými rokmi odštartovala projekt Acalica.
Aby sme ochránili bohatstvo tejto úžasnej planéty.
A chránili ho pred tými, ktorí by ho chceli bezohľadne zničiť.
Držme si palce, aby sa dnešok vydaril.
Zem je konečne pripravená brániť sa.
To, čo zažijete…
No, pozrite sa sami.
Všetci pripravení?
Teraz.
A v neposlednom rade, dámy a páni, nech je…
svetlo.
- John. - Áno?
Teraz musím opäť odísť.
Niečo mi sľúb, braček.
Sľúb, že ma nájdeš, keď budeš pripravený.
Pretože… Počúvaj.
Myslia si, že to je pre nich.
Pre nich.
Netušia…
že je to pre nás.
„Stretni sa s Johnom Sugarom. Porozprávajte sa.
Aký je? Ako sa mu darí?
Zapíš si svoje dojmy a pošli mi ich.“
To bolo všetko. Zvyšok som bola ja.
Zvyšok bola pravda.
Zvyšok som bola ja.
Má pravdu.
Si úžasný.
Záverečná scéna z filmu Tretí muž.
Prípad je vyriešený. Aktérov zatkli.
Hrdina vyhral.
Ostáva mu iba počkať na krajnici
na svoju milovanú, ktorá sa mu vrhne do náručia.
Aspoň to si myslí.
Ale ten hrdina je hlupák.
Američan v cudzine, vo svete, ktorému nerozumie.
A jeho láska prejde okolo…
a nevenuje mu ani pohľad.
Možno ma to až tak neprekvapilo.
Možno som to niekde vo vnútri od začiatku tušil.
Moja sestra.
Charlotte. Toto miesto.
Možno som to vedel, no nechcel som tomu veriť. Neviem.
Ale vedel som, že mám niečo, čo nemôžem zmeškať.
Brada.
- Čo s ňou? - Zdvíhaš ju.
- Nie. - Braček…
Naisto hej. Zdvíhaš.
Dži, trepeš somariny.
Znova. Rýchle údery.
Dobre! Ako to ide? Pripravený? Si pripravený?
- Môžeme niečo nafotiť na siete? - Jasné.
Pustíte to? Poďte sem.
Nafoťte všetko. Všetko tu.
Hej.
Áno?
Rovno späť na odvykačku.
Po zápase žiadne kasína, nočné kluby, nič.
Chcel ma presvedčiť na „triezvy striptíz“.
- Čo? - Ja že či taký klub existuje.
Sprostý Dži. Tak či tak, vrátim ho tam.
No, pracujeme v službách. Patrí to k tomu.
Ale nielen to. Veď sa na nich pozri.
Hej.
Nebyť teba, neboli by spolu.
Hej, je to dobrý pocit.
Val. Ďakujem.
Dobre teda. Tak zatiaľ.
Hej. Hej.
Hej, Sugar. Kam bežíš?
Chcel som sa rozlúčiť, no nemal si čas.
- Nepôjdeš na zápas? - Jasné, že pôjdem.
Ale budeš mať okolo seba veľa ľudí,
možno sa nestretneme.
Dobre.
Ďakujem.
Nie je za čo.
Hej, zababral som ti oblek.
Mám ďalšie.
To je isté.
Hej, Danny.
Schovaj bradu.
ŠTÚDIÁ SIEGELOVCOV
To boli 70., 80. a dokonca aj 90. roky.
Šiel si do Vegas a premietol svoj film.
A ak si mal šťastie a vytvoril si niečo naozaj dobré,
kiná by urobili čokoľvek, aby mohli uvádzať tvoj film.
No dnešná doba, filmový priemysel zažil lepšie časy.
Aspoň môžem stále prísť na obed, kedy chcem.
To dúfam, postavil si to tu.
Ako sa ti darí?
Čo je?
Nič. Iba som nedávno hovoril s Melanie a…
A čo? Povedala ti to?
O mne… O tom, odkiaľ som?
Sugar, si z Ohia. Každý to vie.
Neboj sa.
Čo sa týka môjho osobného života, vždy si bol diskrétny.
Aspoň ti môžem tú láskavosť vrátiť.
Už je skoro čas.
- Tešíš sa? - Áno. A som aj nervózny.
Dnes som za tebou neprišiel iba kvôli nemu.
Dobre.
Mám otázku, ktorá ma zožiera,
a nevedel som, komu inému ju položiť.
Pýtaj sa.
Ako na teba pôsobím?
Teda, od nášho posledného stretnutia. Zdám sa ti iný?
Ako iný?
Niektorí moji kamaráti…
Kamaráti z Ohia, oni…
boli…
No, varovali ma pred asimiláciou.
Čím dlhšie tu niekto ostal, tým viac ho to mohlo zmeniť.
A mali pravdu?
Odkedy som tu, urobil som veci, ktoré…
Veci, o ktorých som si nikdy nemyslel, že ich dokážem.
Pochybnosti, hnev, ctižiadosť, hriech.
Sú všade. Akoby rástli na stromoch.
Je ťažké nenechať sa ovplyvniť. Ba možno aj nemožné.
Ale nie je to všetko zlé.
Máme aj zopár dobrých vecí.
Napríklad filmy.
Napríklad niektoré filmy.
A niektorých ľudí.
A pláž a Lakers.
A psa, ktorý o chvíľu príde v limuzíne.
Ale toto ti poviem. A myslím to ako kompliment.
Nikdy nebudeš ako my Kalifornčania.
Stavím sa, že nie si ani ako nikto z Ohia.
Že ako na mňa pôsobíš?
Pôsobíš ako Sugar.
Ďakujem.
Za čo? Je to tvoj pes.
Ahoj.
Ahoj, kamoško.
Sestru mám nájsť, keď budem pripravený.
Ani neviem, čo to znamená.
Ale nateraz…
sa tu udomácňujem.
Vrátil sa mi kamoš.
A spoznáme nových ľudí.
Pozriem si pár filmov.
Pôjdeme do parku pre psov.
Taký je plán.
Možno si nájdem nový prípad.
Možno nie.
Uvidíme, ako to pôjde.
Viem len…
že toto miesto…
títo ľudia…
Je dobré byť doma.
Preklad titulkov: Jessica Mona Frölichová