Profesore!
Kas atsitiko?
22-a aikštelė!
Važiuojam!
22 AIKŠTELĖ ATAKAMOS DYKUMA, ČILĖ
Pavyko.
Gražu.
Kas bus, kai paskelbsit…
kai pranešit pasauliui…
Niekas neturi apie tai žinoti.
Ką?
Pranešim, kai būsim pasiruošę.
Reikia išbandyti tai kitose aplinkose.
Džiunglėse,
vandenynuose, Arktyje.
Taip.
Suprantu.
Čia šitaip gražu.
Kas ten?
- Sveika. - Kaip sekas?
Normaliai.
Pasakok.
Ji kalba apie seksą ir apie tai, kaip smagiai leidžia laiką.
Sakiau?
Net geriausi iš mūsų gali nukrypti ir pasiklysti.
Kur tu? Kažkaip keistai kalbi.
Tiesiog retai tenka kalbėti angliškai.
Viskas gerai. Bet nebegaliu kalbėti.
Tik norėjau pasakyti, kad myliu tave.
Gerai. Taip, ir aš tave myliu.
Ne!
Tu tai padarei.
Sveikinu.
Mano sesuo.
Tai kaip bus?
Nes nudėsiu tave dabar pat.
Mūsų broliai ir seserys mums primena…
…kad pasiruoštume
amžinajam gyvenimui, kuris mums pažadėtas po gyvenimo žemėje.
Tesuteikia mums Dievas stiprybės, paguodos ir kantrybės
šiais sunkiais laikais.
Ir tesuteikia mums visiems
ištvermės žengti pirmyn mums likusį laiką
su nepalaužiamu tikėjimu.
Taigi, mes prisimename šiuos žmones…
KREMUOTI PALAIKAI ASMUO: NEŽINOMAS
…šioje nuostabioje vietoje šią nuostabią akimirką,
kai daugiau niekada jų neprarasime.
Stovėdama šių 2 719 sielų akivaizdoje,
aiškiai suvokiu, kad mes…
NEŽINOMIEMS ASMENIMS, MIRUSIEMS 2025 M., ATMINTI
…negalime nuleisti rankų.
Valdžios atstove Spiro, Džonas Šugeris.
- Taip. - Malonu susipažinti.
Malonu susipažinti. Ačiū už viską, ką padarėte.
Nėra už ką.
Šerifo pavaduotojai, teismo medicinos ekspertas,
administracijos vadovas. Jie visi suimti.
Šūdas.
O leitenantas Vega?
Jis vis dar ieškomas.
FTB.
- Nė iš vietos. - Gerai gerai.
Kartais blogiausieji išsisuka.
Kažin, ar jis blogiausias, nemanot?
- Nežinau. - Ne?
Piteris Brunas.
Prekyba narkotikais ir mirties liudijimų klastojimas yra viena.
Bet valstybės aprūpinimo būstu dotacijų užtikrinimas,
na, tai yra visiškai kitas lygis.
Čia yra įsipainioję svarbesnių asmenų. Toks rimtas dalykas kaip išpardavimas?
Džonatanas Sigelis buvo vienas pirmųjų jūsų rėmėjų,
- kai kandidatavot į šias pareigas, tiesa? - Taip.
Dar 1998 m.
Jis vadino jus…
mūsų kita didžia negalinčiųjų apsiginti gynėja.
Šis pasaulis ir politika – vienas didžiulis kompromisas.
Kartais norėčiau, kad taip nebūtų.
- Jei nori laimėti šį žaidimą… - Bete.
Jūs nelaimėjot. Jūs ir vėl pralaimėjot.
Taigi, kaip sekas?
Normaliai.
Tu labai nekalbus po viso to reikalo, žinai, su Vega.
Man įdomu, kaip jautiesi.
Normaliai.
Žinai, klausiausi čia vienos tinklalaidės.
Vadinasi „Laimingas sveikatingumas“ ar kažkaip panašiai.
Vedėjas sako, kad pagrindinė priežastis, kodėl moterys gyvena ilgiau,
yra ta, kad vyrai nekalba.
Nesikalbėjimas kenkia sveikatai.
- Tiek to… - Stolingsas nebuvo savigyna.
Tikrai?
Taip, sakiau, kad tai buvo savigyna. Tai nebuvo savigyna.
Kaip ir Vegos atveju.
Po to man… Tomai, man buvo negera.
Aš niekaip negalėjau suprasti…
Kas su manim negerai?
Nė neprisiminiau tos akimirkos.
Tai buvo tarsi aklas įniršis.
Ir aš nesuprantu…
Kaip galėjau šitaip pasielgti.
Pasaulyje dviem nenaudėliais mažiau.
Aš nieko prieš.
Taip, bet Vega turėjo dukrą, kuri jį mylėjo. Stolingsas turėjo mamą.
Bet kartais tenka
rinktis vieną blogį iš dviejų.
Turbūt.
„Paukštiškas“ kitaip?
Paukščių.
RADIOLOGIJA
Velnias, teisingai.
Pone Flaibjergai.
Galiu kartu?
Taip, žinoma.
- Minutėlę. - Gerai.
- Labas. - Sveikas.
- Viskas gerai? - Taip.
Ne, meluoji.
Tu užbaigei bylą.
Ir dabar nerimauji, nežinai, ką daryti.
Panašiai.
Gal vertėtų pažiūrėt filmą?
Juk kokiame nors kino teatre turėtų rodyt nespalvotą filmą.
Kino teatre „The United“ rodo filmą „Iš praeities“.
Kas vaidina?
Robertas Mičemas. Jis iki ausų įsimylėjęs Džeinę Grir.
Tai kažkaip nepanašu į Robertą Mičemą.
Visko pasitaiko.
- Labai norėčiau kartu. - Ne, tu užsiėmusi.
Taip… viskas dėl to pristatymo.
Esam visi prispausti prie darbo.
Nekreipk į mane dėmesio ir atsipalaiduok.
Nepersidirbk.
- Susitarimas dėl paplūdimio ryt galioja? - Žinoma.
Antra vertus,
filmas manęs visai neviliojo.
Gerai. Pirmyn.
Ar tai ir reiškia būti žmogumi?
Nagi, bro!
Duok jam, duok!
„Vykstu į Abu Dabį dėl naujos bylos.“
„ŽMOGIŠKA SILPNYBĖ“
„Hendrikas melavo apie tai, kada paskutinįkart matė savo tėvą.“
„Stebėjau sinchronišką varnėnų skraidymą virš Sasario.“
KUPINAS ĮTAMPOS!
REZERVUOTAS BILIETAS TOKIJAS–KIOTAS
NAMAI
BOSTONAS
Dr. Livingstonas, kaip suprantu?
Kalba Stenlis Ondatjė.
Palikite žinutę.
Stenli, čia aš. Perskambink.
Pasiruošęs?
Taip.
Žavingai atrodai.
Ačiū.
Gerai. Laikau.
Didžiausias vandenynas planetoje – už kelių žingsnių nuo manęs,
bet kažkodėl nuolat apie tai pamirštu.
Kaip dauguma mūsų.
Pastaruoju metu man labai sunku.
Toks jausmas, kad imu nebesuprasti, kas aš toks, iš kur aš, nuo ko pradėjau.
Anksčiau viskas buvo aišku, o dabar…
Nežinau. Pastaruoju metu man tikrai sunku.
Taip, matau.
Apgailestauju.
Gal grįžtam į viešbutį?
Ar blogai norėti tiesiog būti su tavim paplūdimyje?
Na, manau, jei dėl skausmo amžinai atidėliosim savo laimę,
paplūdimio gali ir nebelikti.
Čia toks dalykas.
Milanas.
Milanas?
Čia mano darbai baigti,
tad vykstu į Milaną atsiskaityti ir gauti naują užduotį.
Išvyksti?
Taip.
Kada?
Greitai.
Aišku.
Mums buvo gera kartu.
Tikra tiesa.
Vykstam kartu.
Vykti kartu? Į Milaną?
Pažiūrėsi, kaip ten.
Esu ten buvęs. Jis gražus.
Pažiūrėsim, kaip mums seksis.
Mano draugė Penelopė turi kavinę seniausiame Milano rajone.
Sėdi sau visą dieną lauke, geri espresą
ir stebi žmones, vaikštinėjančius pirmyn ir atgal Šv. Marijos gatve.
Siūlai susidėti daiktus ir išvykti?
Kodėl ne?
Tau praverstų atostogos. Užbaigei darbą. Čia neliko nė vieno tavo draugo.
- Mudu neblogai sutariam. - Neliko nė vieno mano draugo?
Kas tave čia laiko? Nusikaltimai?
Kamščiai gatvėse?
Kas tave čia laiko?
Aš tavęs nespaudžiu dėl Milano, girdi? Prašau, pagalvok apie tai.
Pagalvosiu.
Aš padariau klaidą. Jis žino. Apgailestauju.
Ką man daryti?
Puiku.
Tuomet iki vakaro. Gerai, ačiū.
Ponia Fišer. Mašina jūsų laukia.
Ačiū.
Labas vakaras, pone.
Prašau.
Ačiū.
Labas vakaras. Gal malonėtumėt užsiregistruoti?
Ne.
Pone. Atsiprašau, pone.
Viskas gerai. Tai Džonas Šugeris.
Apgailestauju.
Kai kas nori tave matyti.
SVEIKI ATVYKĘ Į „ACALICA“ PRISTATYMO RENGINĮ
Džonai.
Pone Šugeri.
Senatoriau Pavičiau.
Malonu.
Sveikas atvykęs į mano namus.
Kur eini?
Tai Pavičius. Man reikia su juo pasikalbėti.
Tai ne tas žmogus, kurio tu ieškai.
Bus nelengva.
Bet aš džiaugiuosi dėl tavęs.
Kaip suprasti?
Pala. Kas ten?
Kas ten?
- Broli. - Džen.
Dieve.
Dieve mano, kaip aš tavęs ilgėjausi, broli.
Žinau.
Atleisk man.
Kur tu buvai šitiek metų?
Man buvo labai skaudu žinoti, kad tu manęs ieškai,
kad tau sunku.
Aš niekada nenuleidau rankų… Visur tavęs ieškojau.
- Žinau. - Aš maniau, kad tu negyva.
Kaip?
- Dieve mano, kaip aš tavęs ilgėjausi. - Kur tu buvai?
Kas nutiko?
- Tai Henrio darbas? Ar jis… - Ne.
Henris nė už ką nebūtų manęs įskaudinęs.
Būtent jis man pasakė, kad tavęs nebėra. Jis privertė mane galvoti, kad jis…
Todėl, kad…
Todėl, kad pati jo paprašiau.
Aš negalėjau su tavim bendrauti. Kad ir kaip skaudu tai buvo.
Turėjau atlikti vieną darbą. Mačiau, kad tu tam nepasirengęs.
Nepasirengęs kam? Kokį darbą?
Aš turėjau darbą. Visi turėjom darbą. Galėjau tau padėti.
Tik ne su šiuo darbu.
Tu dar nepažinojai šios vietos. Buvai ką tik atvykęs.
Dar nebuvai matęs to, ką mačiau aš. Ne vien grožį, bet…
bet ir siaubą bei žiaurumus.
Jų nepagarbą gamtos šventumui.
Todėl negalėjau tavęs įtraukti į šį darbą.
Buvo per anksti.
Kokį darbą? Apie ką tu kalbi?
Stebėti ir pranešti – tokia buvo mūsų užduotis.
Juk pats supranti, kad šito negana.
Ar ne?
Negalėjau stovėti nuošalyje ir žiūrėti, kaip žūsta ši planeta,
todėl sukūriau technologiją.
- Apskritimai. - Taip.
- Tai tavo darbas. - Taip.
Ir Henris mane palaikė.
Bet Rubė ir kiti tam nepritarė.
Taigi, tu…
Padariau tai, ką privalėjau.
Išsiunčiau juos namo.
Tu mus išdavei.
Pasakei žmonėms, kad mes čia. Tu paaukojai…
Mus persekiojo.
Kai kurie mūsų draugai buvo nužudyti.
Džen, tai yra blogis blogose rankose.
Žaisti su tuo, ko negali kontroliuoti.
Mes pasiruošę pradėti.
Mes tuoj.
Žinau, kad tau sunku suvokti.
Bet gali iš anksto nesmerkti?
Pažiūrėti, ką aš sukūriau?
O tada galėsi pasakyti, ką galvoji.
Šarlotė suras tau vietą.
Ji žino?
Kas aš? Kas mes?
Pasikalbėsim apie viską po pristatymo.
Man baugu.
Sese, tu pasikeitei.
Bet tu irgi pasikeitei.
Dėmesio, laikas. Eime į lauką.
Viskas gerai?
Tuojau prasidės. Eime į lauką.
Mes visi gyvename šioje ypatingoje ir unikalioje planetoje.
Pažeidžiama biosfera
sparčiai šyla dėl žmogaus veiksmų ar neveikimo.
Štai kodėl prieš daugelį metų pradėjau projektą „Acalica“.
Kad apsaugočiau šios nuostabios planetos turtus.
Ir kad apginčiau ją nuo tų, kurie nerūpestingai ją naikina.
Laikykime kumščius, kad viskas pavyktų.
Pagaliau Žemė yra pasiruošusi duoti atkirtį.
Jūs tapsite liudininkais…
Na, pažiūrėkite patys.
Visi pasiruošę?
Pirmyn.
Ir pagaliau, ponios ir ponai, tebūnie…
šviesa.
- Džonai. - Ko?
Dabar vėl turiu išvykti.
Pažadėk man, broli.
Pažadėk, kad mane surasi, kai būsi tam pasiruošęs.
Nes… Paklausyk.
Jie galvoja, kad tai yra dėl jų.
Jų.
Jie neturi supratimo…
kad tai yra dėl mūsų.
„Susipažink su Džonu Šugeriu.
Užmegzk su juo pokalbį.
Koks jis? Kaip jam sekasi?
Užrašyk savo įspūdžius ir atsiųsk juos man.“
Tai viskas. Visa kita buvo mano iniciatyva.
Visa kita buvo tiesa.
Visa kita buvau aš.
Ji teisi.
Tu nuostabus.
Paskutinė filmo „Trečias žmogus“ scena.
Byla išaiškinta. Nusikaltėliai areštuoti.
Didvyris laimėjo.
Jam belieka laukti pakelėje
savo mylimos merginos, kad ši pultų jam į glėbį.
Bent jis taip galvoja.
Bet didvyris yra kvailys.
Amerikietis, atsidūręs svečioje šalyje, kurios nesupranta.
Ir jo meilė praeina pro šalį…
nė nežvilgtelėjusi į jį.
Galbūt tai nelabai mane nustebino.
Galbūt giliai viduje aš jau seniai tai įtariau.
Mano sesuo.
Šarlotė. Ši vieta.
Galbūt aš viską žinojau, bet nenorėjau tuo tikėti. Nežinau.
Žinojau tik tiek, kad manęs laukia susitikimas, kurio negaliu praleisti.
Smakras.
- Kuo čia dėtas mano smakras? - Tu jį pakeli.
- Nieko aš nekeliu, bro. - Bro, tu…
Šimtu procentų. Tu jį keli.
Dži, nemalk šūdo.
Dar kartą. Greita smūgių serija.
Ką gi! Ką tu, mažiau? Pasiruošęs?
- Galima kelias nuotraukas soc. tinklams? - Žinoma. Gerai.
Galime paskubėti? Prieikite arčiau.
Fotografuokit čia. Pleškinkit štai čia.
Taip?
Jis turi tęsti reabilitaciją.
Po kovos – jokių kazino, naktinių klubų ar panašiai.
Žinai, jis bandė mane įkalbėti nueiti į „švarų striptizo klubą“.
- Ką? - Paklausiau jo, ar tokių būna.
Sumautas Dži. Šiaip ar taip, mažutis grįžta.
Na, tai yra paslaugų verslas. O visa tai – darbo dalis.
Nors ne vienintelė dalis. Na, pažvelk į juos.
Taip.
Jie dabar nebūtų drauge, jei ne tu.
Taip, ši dalis man patinka.
Vel. Ačiū.
Gerai. Pasikalbėsim vėliau.
Taip.
Šugeri. Kur eini?
Norėjau atsisveikinti, bet, supranti, buvai užsiėmęs.
- Ketini praleisti kovą? - Ne. Žinoma, kad ne.
Bet tave supa tokia daugybė žmonių,
kad po kovos galiu prie tavęs neprieiti.
Aišku.
Ačiū.
Nėra už ką.
Sugadinau tavo kostiumą.
Turiu kitų.
Kas galėtų tuo abejoti?
Deni.
Nekelk smakro.
Taip buvo aštuntajame, devintajame ar net dešimtajame dešimtmety.
Nuvažiuoji į Vegasą, nufilmuoji savo filmą.
Ir jei pavykdavo sukurti ką nors gero,
kino teatrai rikiuodavosi į eilę, kad galėtų parodyti tavo filmą.
O dabar kino industrija nebe ta.
Bent tiek gerai, kad galiu čia ateiti priešpiečių, kada panorėjęs.
Kitaip ir būti negali. Juk tu ir įkūrei šią studiją.
Kaip pačiam sekasi?
Kas?
Nieko. Anądien kalbėjausi su Melani, ir…
Ir ką? Ji tau pasakė?
Apie mane… Apie tai, iš kur aš.
Šugeri, tu esi iš Ohajaus. Visi tą žino.
Nesijaudink.
Tu visuomet buvai taktiškas mano atžvilgiu.
Mažiausiai ką galiu padaryti – atsilyginti tuo pačiu.
Jau greitai.
- Džiaugiesi? - Taip, ir truputį nervinuosi.
Atvykau pas tave ne vien dėl jo.
Aišku.
Turiu klausimą, kuris neduoda man ramybės,
ir nežinau, kieno dar galėčiau paklausti.
Klausau tavęs.
Kaip aš tau atrodau?
Nuo tada, kai paskutinįkart matėmės. Ar aš atrodau pasikeitęs?
Kaip suprast „pasikeitęs“?
Kai kurie mano draugai…
draugai iš Ohajaus, jie…
jie…
Na, jie buvo mane įspėję apie supanašėjimą.
Kuo ilgiau čia būni, supranti, tuo labiau gali pasikeisti.
Tavo draugai buvo teisūs?
Nuo tada, kai esu čia, padariau kai ką. Kai ką…
Kai ką, ko nė įsivaizduot negalėjau.
Abejonės, pyktis, ambicijos, nuodėmės.
Jų apstu visur, nors vežimu vežk.
Ir jų sunku išvengti. Gal net neįmanoma.
Bet ne viskas yra blogai.
Yra ir gerų dalykų.
Pavyzdžiui, kino filmai.
Kai kurie kino filmai.
HAMFRIS BOGARTAS
Ir kai kurie žmonės.
HOLIVUDO BULVARAS
Paplūdimys ir komanda „Lakers“.
Ir šuo, kuris netrukus atvažiuos limuzinu.
Galiu pasakyti tik tiek. Ir tai bus komplimentas.
Tu niekada nebūsi toks, kaip mes, kaliforniečiai.
Lažinuosi, tu nepanašus nė į vieną iš tų, kurie gyvena Ohajuje.
Kaip tu man atrodai?
Atrodai kaip Šugeris.
Ačiū.
Už ką? Juk tai tavo šuo.
Sveikutis.
Sveikas, bičiuli.
Sesuo pasakė, kad surasčiau ją, kai būsiu pasiruošęs.
Nežinau, ką tai turėtų reikšti.
Tuo tarpu…
HOLIVUDAS
…bandau įsikurti.
Mano bičiulis vėl su manim.
Mudu susipažinsim su naujais žmonėmis.
Pažiūrėsiu kelis filmus.
Eisim pasivaikščioti į šunų parką.
Toks mano planas.
Galbūt susirasiu naują bylą.
O gal ir ne.
Pažiūrėsim, kaip bus.
Žinau tik tiek…
kad ši vieta…
šie žmonės…
Gera būti namie.
Išvertė Laima Banionienė