Professzor!
Mi történt?
A 22-es!
Jöjjön!
22-ES TELEPHELY ATACAMA-SIVATAG, CHILE
Működött!
Gyönyörű!
Majd ha publikálja…
és az egész világ megtudja…
Senki nem tudhat erről.
Micsoda?
Akkor jelentjük be, ha kész van.
Más környezeti hatások közt is el kell végeznünk a kísérletet.
Dzsungelben,
az óceánon, az Északi-sarkvidéken…
Igen.
Megértem.
Gyönyörű itt.
Az meg ki?
- Szia! - Mizu?
Minden oké.
Mesélj!
Hát, a szexről beszél, és hogy milyen jól érzi magát.
Mondtam.
A legjobbak is elcsatangolhatnak és elveszhetnek idelent.
Hol vagy? Fura a hangod.
Csak… Ré… Régen beszéltem angolul. Kijöttem a gyakorlatból.
Minden rendben, de most mennem kell.
Csak annyit akartam mondani, hogy szeretlek.
Rendben. Én is szeretlek.
Ne, ne, ne!
Szóval sikerült.
Gratulálok!
A húgom.
Na, mi legyen?
Mert most rögtön végezhetek veled.
Fivéreink és nővéreink emlékeztetnek…
…hogy felkészülhessünk
az örök életre, amelyet e földi lét után ígértek meg nekünk.
Isten adjon erőt, megnyugvást és türelmet
ezen nehéz idők során!
És adjon mindannyiunknak erőt, hogy hátralévő napjainkat
a legteljesebb hittel élhessük!
Emlékezzünk hát testvéreinkre…
MARADVÁNYOK NÉV: ISMRTLN
…ezen a csodás helyen, ebben a csodás pillanatban,
ahol soha többé nem veszíthetjük el őket!
Itt állok ez előtt a 2719 lélek előtt,
és nyilvánvaló, hogy még sok…
A 2025-BEN ELVESZTETT ISMERETLENEK EMLÉKÉRE
…teendőnk van.
Spiro képviselőnő, John Sugar.
- Ó, igen. - Örvendek.
Én is. Köszönök mindent.
Persze, persze, persze.
A seriffhelyettesek, a kórboncnok, a személyzeti főnök.
Mindegyiküket letartóztatták.
Ó, baszki!
Mi a helyzet Vega hadnaggyal?
Még keresik.
FBI!
- Ne mozduljon! - Jól van már!
Néha a legrosszabbak ússzák meg.
Szerintem nem ő volt a legrosszabb. Nem így látja?
- Nem tudom. - Nem?
Peter Bruno!
A dílerkedés és a halotti bizonyítvány meghamisítása egy dolog.
De a kormánytól lakhatási támogatást kicsikarni
teljesen más szintű hozzáférést feltételez.
Mások is biztosan benne voltak. Egy akkora művelet, mint a Végkiárusítás…
Jonathan Siegel volt az egyik első támogatója,
- amikor elindult a választáson? - Igen.
Még 1998-ban.
Úgy nevezte magát…
hogy a védtelenek következő nagy védelmezője.
A politikában, ebben a világban, minden csupa kompromisszum.
Bárcsak ne lenne ilyen!
- És ha nyerni akar a játszmában… - Betty!
Nem nyert. Megint veszített.
Hogy vagy?
Jól.
Nem nagyon beszéltünk Vega óta.
Te hogy vagy vele?
Minden oké.
Mostanában rákaptam egy podcastra.
Boldog, egészséges wellness vagy valami hasonló baromság.
A fickó szerint a nők azért élnek tovább,
mert a férfiak nem beszélnek.
A beszélgetés hiánya negatívan hat az egészségre.
- Na, mindegy… - Stallings nem önvédelem volt.
Nem?
Nem. Azt mondtam, önvédelem volt, de nem.
Ahogy Vega sem.
És utána… Rosszul lettem, Tom.
Nem tudtam rájönni,
hogy mi baj van velem.
Nem is… Nem is emlékeztem a pillanatra.
Mintha elvakított volna a düh.
És én nem…
Nem tudom, ki is vagyok valójában.
Figyu,
két rohadékkal kevesebb van a világon!
Nekem belefér.
Jó, de Vegának volt egy lánya, aki szerette. Stallingsnak meg anyja.
De néha csak annyit tehetünk…
hogy kicsit jobbak vagyunk a másik választásnál.
Na ja.
Nyolcbetűs szó a madárszerűre?
Szárnyas.
RADIOLÓGIA
Tényleg az, baszki!
Mr. Flybjerg!
Figyu! Mehetek én is?
Persze.
- Elnézést, egy perc! - Rendben.
- Szia! - Szia!
- Jól vagy? - Aha.
Nem, nem vagy jól.
Lezártad az ügyedet.
Nyugtalan vagy, nem tudod, mit kezdj magaddal.
Kicsit.
Menjünk moziba?
Csak adnak valami fekete-fehér filmet valahol a városban!
A Kísért a múlt megy a The United moziban.
Az melyik?
Robert Mitchum a főszereplő. Nyakig belezúg Jane Greerbe.
Én nem olyannak ismerem Robert Mitchumot.
Előfordul.
- Hú, de szívesen elmennék! - Túl elfoglalt vagy.
Igen, van… van ez a prezentációm.
Az egész csapatnak ott kell lennie.
Ne is gondolj rám! Relaxálj!
Ne dolgozz sokat!
- Holnap lemegyünk a partra? - Hogyne.
Meggondoltam magam.
Nem volt kedvem a mozizáshoz.
Ez az! Folytasd!
Ilyen embernek lenni?
Gyerünk, haver! Mi lesz már?
Gyerünk, gyerünk!
„Úton vagyok Abu Dhabiba egy új ügyben.”
BEÉPÍTETT HIBA
„Hendrik hazudott arról, mikor látta utoljára az apját.”
„Seregélyrajok hullámzását figyeltem Sassari felett.”
LÉLEGZETELLÁLLÍTÓ!
HELYFOGLALÁS TOKIÓ - KIOTÓ
OTTHON
Livingstone doktor, nemde?
Itt Stanley Ondaatje.
Hagyjon üzenetet!
Én vagyok, Stanley. Hívjon vissza!
Mehetünk?
Aha.
Gyönyörű vagy.
Köszönöm!
Oké, sikerült.
A legnagyobb óceán itt van egy köpésre,
mégis megfeledkezem róla.
Ahogy mindannyian.
Nem vagyok túl jól mostanában.
Mintha kezdeném elfelejteni, ki vagyok, hogy honnan jöttem, és mit akarok.
Régebben tisztán láttam mindent, de most…
Nem is tudom. Nem érzem jól magam a bőrömben.
Észrevettem.
Sajnálom.
Menjünk vissza a hotelbe?
Miért nem maradunk itt a parton?
Ha ki akarjuk várni, hogy elmúljon a fájdalom, és boldogak legyünk,
addigra a part eltűnik.
- Mondanom kell valamit. - Igen?
Milánó.
Milánó?
Itt végeztem,
el kell mennem Milánóba beszámolni és új feladatért.
Elmész?
Igen.
Mikor?
Hamarosan.
Oké.
Jól éreztem magam veled.
Én is.
Gyere velem!
Veled? Milánóba?
Nézd meg, milyen!
Jártam ott. Nagyon… kellemes.
Meglátod, milyenek vagyunk.
Penelopénak, egy barátomnak van egy kávézója a Cinque Vie negyedben.
Kiülsz a kávézó elé, szürcsölöd a presszókávét,
és egész nap nézed a járókelőket a Via Santa Marián.
Csomagoljak, és lépjek le veled?
Miért ne?
Pihenned kell. A melódnak vége. És… Minden barátod elment.
- Jól kijövünk egymással. - Minden barátom elment?
Mi tart itt? A bűn?
A forgalom?
Mi tart itt?
Nem kötelező Milánóba jönnöd, oké? Gondold át!
Úgy lesz.
Elcsesztem. Tudja. Sajnálom.
Mit csináljak?
Remek.
Este találkozunk. Köszönöm!
Ms. Fischer, az autója már várja.
Köszönöm!
Jó estét, uram!
Tessék!
Köszönöm!
Jó estét! Bejelentkezik?
Nem.
Uram! Elnézést, uram!
Hagyják! Ő John Sugar.
Sajnálom.
Valaki látni akar.
ÜDV AZ ACALICA GÁLÁN
John!
Mr. Sugar!
Pavich szenátor!
Örvendek!
Üdvözlöm a házamban!
Hová mész?
Pavich után. Beszélnem kell vele.
Nem őt keresed.
Ez nagyon nehéz lesz.
- Örülök, hogy így alakult. - Hogy érted?
Várj! Ki az ott?
Ki az?
- Bátyám! - Djen!
- Bátyám! Bátyám! - Djen!
Istenem!
Istenem, annyira hiányoztál!
Tudom, tudom.
Nagyon sajnálom!
Hol voltál? Oly sok éven át!
Nagyon fájdalmas volt tudni, hogy keresel,
hogy neked is fáj.
Nem álltam le… Mindenütt kerestelek.
- Tudom. - Azt hittem, meghaltál.
Hogyan?
- Istenem, annyira hiányoztál! - Merre jártál?
Mi történt?
- Henry volt? Ő… - Nem. Nem.
Henry soha nem bántott volna.
Nekem ő mondta, hogy meghaltál. Elhitette velem, hogy ő…
Mert…
Mert erre kértem.
Nem találkozhattunk. Bármilyen fájdalmas is volt.
Dolgom volt. És te nem álltál készen.
Mire? Milyen dolgod?
Én is dolgoztam. Ahogy mindegyikünk. Segíthettem volna.
Ebben nem.
Nem ismerted ezt a helyet. Még csak akkor érkeztél.
És még nem láttad, amit én láttam, nemcsak a szépséget, hanem…
hanem a szörnyűséget, a kegyetlenséget.
A természet szentségének semmibevételét.
Nem akartalak bevonni abba a munkába.
Túl korai lett volna.
Milyen munkába? Miről beszélsz?
Megfigyelés és jelentéstétel volt a dolgunk.
Tudod, hogy ez nem elég.
Ugye?
Nem nézhettem tétlenül, hogy elpusztítják a bolygót,
így kifejlesztettem egy technológiát.
- A körök. - Igen.
- Te voltál. - Igen.
És Henry támogatott.
Ruby és a többiek viszont ellenezték.
Te pedig…
Tettem, amit kellett.
Hazaküldtem őket.
Te lepleztél le minket.
Te mondtad el az embereknek. Feláldoztad…
Vadásztak ránk.
Volt, akit megöltek! A barátainkat!
Djen, ez rossz kezekben rosszat szül. Olyasmivel játszol, amit nem irányíthatsz.
Készen állunk.
Mindjárt megyünk.
Tudom, hogy sok ez így.
Hajlandó vagy nyitott lenni?
Megnézed, mit alkottam?
Utána elmondhatod, mit érzel.
Charlotte keres neked egy helyet.
Tudja?
Hogy mi vagyok? Hogy mik vagyunk?
A bemutató után beszélünk.
Félek.
Megváltoztál.
De te is.
Itt az idő. Menjünk ki!
Jól vagy?
Mindjárt kezdődik. Menjünk ki!
Mindannyian ezen a különleges, egyedi bolygón élünk.
Törékeny bioszférája
az ember tetteinek és tétlenségének következményeképp gyorsan melegszik.
Ezért indítottam be oly régen az Acalica projektet.
Hogy megvédelmezzem egy rendkívüli bolygó kincseit
azoktól, akik felelőtlenül elpusztítanák.
Remélem, minden jól megy ma este.
A Föld kész visszavágni.
Aminek tanúi lesznek…
Nos, mindjárt meglátják.
Készen állnak?
Mehet!
Végül, de nem utolsósorban, legyen…
világosság!
- John! - Igen?
Ismét el kell mennem.
Ígérd meg, bátyám,
ígérd meg, hogy megkeresel, amint készen állsz!
Mert… Figyelj rám!
Ezek azt hiszik, hogy nekik készítettem.
Nekik.
Gőzük sincs arról…
hogy magunknak csinálom.
„Ismerkedj meg John Sugarral!
Beszélgessetek!
Milyen? Hogy megy a sora?
Írd le, amit tapasztalsz, és küldd el nekem!”
Ennyi. A többi magától történt.
A többi igaz volt.
A többi én voltam.
Igaza van.
Rendkívüli vagy.
A harmadik ember utolsó jelenete.
Az ügy lezárult. Letartóztatások történtek.
A hős diadalmaskodott.
Már csak az van hátra, hogy az út szélén
várja a karjaiba rohanó szeretett nőt.
Gondolja a hős.
De a hős bolond.
Egy amerikai külföldön, egy érthetetlen világban.
És a szerelme úgy megy el mellette…
hogy rá sem néz.
Teljesen nem lepett meg a dolog.
Valahol mélyen belül sejtettem.
A húgom.
Charlotte. Ez a hely.
Lehet, tudtam, mi van, csak inkább valami másban hittem. Nem tudom.
De volt egy találkozóm, amiről nem késhettem.
Áll!
- Mi van vele? - Felemeled.
- Nem is, tesó! - Tesó…
Abszolút fent van. Mondom.
Csak szívatsz, Ji.
Még egyszer! Sorozz meg!
Oké, oké, oké! Mizu, bébi? Készen állsz? Mehet?
- Meccs előtti vidi socialre? - Hogyne. Persze.
Lássunk neki! Gyerünk!
Ezt vegyétek! Az egészet!
Figyu!
Igen?
Egyenesen a rehabra!
A meccs után nincs se kaszinó, se klub, se semmi.
Rá akart dumálni egy „alkoholmentes sztriptízbárra”.
- Mi? - Kérdeztem is, hogy van-e olyan.
Kurva Ji! Mindegy, visszaviszem.
Szolgáltatást nyújtunk. Ez a meló része.
De nem csak ebből áll. Nézz rájuk!
Aha.
Nélküled nem lennének együtt.
Ja, az a rész tök jó.
Köszönöm, Val!
Jól van. Később dumálunk.
Ja. Ja. Hé!
Hé, Sugar! Hová megy?
El akartam köszönni, de tudtam, hogy sok a dolga.
- Kihagyja a meccset? - Nem, nem. Dehogyis.
De annyian lesznek odabent, hogy utána nemigen beszélhetünk.
Ó, oké.
Köszönöm!
Szívesen.
Összeizzadtam az öltönyét.
Van másik.
Az biztos.
Figyu, Danny!
Állat le!
A 70-es, 80-as, még a 90-es években is úgy ment.
Elmentünk Vegasba, bemutattuk a filmet.
És ha szerencsés voltál, és összejött egy jó film,
a mozitulajok egymást taposták agyon, hogy bemutathassák.
Ma meg pangás van.
De legalább akkor jövök ebédelni, amikor akarok.
Ez a minimum. Maga építette a helyet.
Hogy van?
Miért?
Semmi különös. Melanie-val beszélgettem valamelyik nap, és…
És? Elmondta?
Mármint… Mármint hogy honnan jöttem?
Sugar, maga Ohióból jött. Mindenki tudja.
Ne aggódjon!
Mindig diszkrét volt a magánéletemmel kapcsolatban.
Az a minimum, hogy viszonzom.
Mindjárt itt az idő.
- Izgatott? - Igen, picit ideges is.
De nem csak miatta jöttem el ma.
Oké.
Van egy kérdés, ami nem hagy nyugodni.
és másnak nem tudom feltenni.
Ki vele!
Milyennek tűnök?
A legutóbbi találkozásunkhoz képest másnak tűnök?
Hogy érti?
Néhány barátom…
Néhány barátom Ohióból…
szóval, ők…
Figyelmeztettek az asszimiláció veszélyeire.
Minél tovább marad itt valaki, annál többet változik.
És igazuk volt a barátainak?
Tettem pár dolgot azóta, hogy itt vagyok. Olyasmiket…
Olyasmiket, amikről nem hittem, hogy képes vagyok megtenni.
Kétely, düh, ambíció, bűn…
Ezek mindenütt körülvesznek bennünket.
Nehéz, sőt inkább lehetetlen megállni, hogy ne hassanak ránk.
De a helyzet nem reménytelen.
Akadnak itt jó dolgok is.
Mint a filmek.
Mint pár film.
És pár ember.
És a part, no meg a Lakers.
És a kutya, ami most érkezik egy limuzinnal.
De mondok én valamit. És bóknak szánom.
Soha nem lesz olyan, mint mi igazi kaliforniaiak.
És lefogadom, hogy nem is olyan, mint az ohióiak.
Hogy milyennek tűnik nekem?
Olyannak, mint Sugar.
Köszönöm!
Mit? A maga kutyája.
Szia!
Szia, haver!
A húgom azt kérte, keressem meg, ha készen állok.
Azt sem tudom, hogy érti.
De egyelőre…
itt maradok.
Visszakaptam a haveromat.
Új emberekkel fogunk megismerkedni.
Megnézek pár filmet.
Elmegyünk a kutyaparkba.
Ez a terv.
Talán egy új ügyet is bevállalok.
Vagy nem.
Meglátjuk, hogy alakul.
Annyit tudok csak…
hogy ez a hely…
ezek az emberek…
Jó itthon lenni.
A feliratot fordította: Varga Attila