Jeg prøvde.
Virkelig. Jeg la alt på bordet.
Nei!
Jeg gjorde alt jeg kunne.
Men noen her er så voldelige.
Og det virker som…
…det er det eneste de forstår.
Sergey Ojeda?
TO DAGER TIDLIGERE
Jeg liker ikke tanken. Dårlig idé.
- Ja, du sier det. - Det er det jeg syns.
Til og med Satan skylder ham penger.
Nettopp. Han kjenner alle de riktige folka.
Han kommer til å kreve gjengjeld.
Jeg stemmer for at vi tar sjansen og legger det i systemet.
Du har bevis, mer enn bare videoen nå.
Slå alarm, mann.
Men hvem skal redde oss? Politiet?
Jeg mener…
Bystyret?
Dette brannsalget går langt over hodet på en vanlig sheriffbetjent.
Hvis vi tar feil valg, Tom,
er Danny ferdig.
Vega har overtaket.
Vi har ikke mer tid. Jeg trenger Sergey.
Ring ham.
Jeg drar og ser om det går bra med Danny.
Greit. Fyr opp motorene.
Husk at det er sheriffens område. De hører alt.
Ja. Øyne og ører.
Snakkes.
- Vera Novak? - Hva om jeg er det?
- Jeg har noe til deg. - Jaså?
Øyne og ører.
- Vega. - Jeg vil treffe ham.
Og jeg vil treffe Ji. I morgen.
Jeg gjør ikke noe før jeg vet at han har det bra.
Det har jeg gitt deg mitt ord på. Men greit.
- Kom hit. - Jeg er på vei.
Rabineau!
Døren!
Hei.
- Hei. - Hvordan går det?
Greit nok.
Ja?
Ja, jeg har ikke sovet stort, men det går bra.
Godt å se deg.
Takk for at du kom helt hit.
Er jeg den verste klienten du har hatt?
Nei, Danny. Ikke i det hele tatt.
Men jeg betaler ikke. Jeg ypper til bråk og hører ikke på deg.
- Du fikk meg til å telle dressene mine. - Du burde hatt oversikt hele veien.
Det er sant.
Så…
Vi har et problem.
Hva mener du? Er alt bra med Ji?
Ja da. Inntil videre.
Men alt dette her, at du ble arrestert.
Det er bare et spill.
Det handler om Ji og Vega.
Vet han om Ji?
OK. Hva har han tenkt å gjøre? Hva vil han?
Du blir nødt til å stole på meg.
Hva faen er det han vil, Sugar?
Han vil bytte.
Hva?
- Moon. Avslutt. - Jeg kom jo nettopp.
- Men du gjør det vel ikke? - Danny, hør på meg.
- Vær så snill. Det kan du ikke. - Du er ferdig.
Uansett hva som skjer, uansett hvordan det ser ut…
Ikke bytt… Hei! Jeg vil bare…
- Hei! Hei! - Ikke gjør det!
Sugar, ikke gjør det!
Ja da, ja da!
Nei!
Stanley, hva skjer?
Beklager at jeg forstyrrer…
Er alt i orden?
Jeg visste ikke hvem jeg skulle ringe…
Greit. Hvor er du?
Bare en dum fugl.
Nei, du var glad i ham.
Døtrene mine er voksne og har flyttet.
Kona mi traff en humanioraprofessor og gikk fra meg.
Humaniora.
Hva nå enn det er.
Ser du taggene?
Det er beskyttelse mot planteetere.
Picasso sa noe om ungdommen…
Jeg prøver å huske hva det var.
Hukommelsen min…
Vil du sitte litt?
Det hadde vært fint.
Kom.
Fy søren.
Stanley, jeg er ikke skatteadvokat.
- Hva? - Og jeg bor ikke i Covina.
Hvor bor du, da?
Jeg vil snakke med deg, Stanley. Om senator Pavich.
- Pavich? - Ja.
Han hyret deg inn.
Til et prosjekt.
Beklager å skuffe deg,
hvem du nå er, men jeg kommer ikke til å si noe.
Jo, det skal du, Stanley.
Stanley. Vent, hør på meg.
Vær så snill.
Du snakket om TV-serier, var interessert i planter,
og lot som du brydde deg om papegøyen min. Var alt bare en løgn?
Nei.
Jeg likte å være vennen din. Det gjør jeg fremdeles.
Jeg liker deg. Men jeg trenger hjelp.
De fire ringene.
Hva er det? De dukker stadig opp, og jeg vet ikke hva de betyr.
Jeg tror Pavich og en som het Henry Thorpe…
Jeg tror han lurte mange jeg er glad i.
Han presset dem til å gå i dekning, og jeg forstår ikke hvorfor.
Jeg vet ikke hva som skjedde…
…men jeg tror det har sammenheng med ringene, og jeg trenger hjelp av deg.
Vær så snill. De fire ringene.
Det er ikke ringer.
Det er troposfæriske noder.
Troposfæriske noder?
- Hva skal de brukes til. Våpen? - Nei. Det er for å redde klimaet.
- På hvilken måte? - Det bestemmer vi selv.
Fjerne drivhusgasser,
øke O2, redusere CO2,
optimalisere avlinger,
stoppe skogbrann, forhindre flom og så videre.
John, dette kan forandre verden.
Bokstavelig talt.
Har du oppfunnet dette?
Herregud, nei. Jeg er bare en av ingeniørene.
Jeg bidro til å bygge det ut, sette det sammen.
Jeg har jobbet med teorier…
Men denne teknologien sprenger alle grenser. Det er ikke noe våpen.
Nei. Jeg ville aldri…
Men det skremmer deg.
Jeg har sett det på deg. Du er usikker. Hvorfor?
Vi må gjøre noe.
Planeten dør! Verden står i brann på grunn av oss.
Det er det som skremmer meg. Men ja, så mye makt? Leke gud?
Det ville vært idiotisk å ikke være redd.
- Jeg må ta denne. - Jeg går nå.
Stanley…
- Hei. - Alt klart.
- Du skal møte Sergey. Vær forsiktig. - Greit. Bra.
- Hva skjer? - Hvordan går det med Ji?
Du vet, syter og klager. Som om det var han som satt i fengsel.
Han er på avrusning, vet du.
Humørsvingninger er vanlig.
Ja, det vet jeg godt.
Det er viktig at du er der, Val.
Greit. Du må holde øye med ham.
- Greit, sjef. - Greit. Jeg må legge på.
Ringer deg senere.
- Mr. Sugar. En fornøyelse. - Diego.
Jeg satt og rotet på kontoret
da Papa kom og fortalte at du hadde tatt kontakt.
Fjeset hans.
Han var så glad.
Får jeg?
Du vet at jeg ikke er bevæpnet, Diego.
Ja da.
Beklager.
For sikkerhets skyld.
Sergey Ojeda.
Leder for et kartell som har navnet Los Universales,
som fritt oversatt betyr "vi er overalt".
Jeg gjorde en jobb for ham for mange år siden.
Selv om han mente det var en halv jobb,
og han ikke er en man gjør noe halvveis for.
Du ser godt ut.
- Takk. - Sitt.
Hvordan ser jeg ut?
Gammel.
Jeg prøver å være hyggelig mot deg.
Du kom til meg.
Vil du ikke at jeg skal være hyggelig?
Jeg vil vel det, men det er ikke så viktig.
Du har ting du vil ha gjort…
…og iblant kan jeg få det gjort.
Forholdet vårt er transaksjonelt.
Jeg har en følelse av at det har vært da det har blitt problemer.
Når vi har glemt det.
Du er ærlig mot meg.
Jeg har ikke bestandig vært enig med deg, men du er det.
Det er et sjeldent trekk.
Kjenner du til denne Bad Bunny?
Jeg har hørt om ham.
Jeg skal møte barnebarnet mitt i Miami for å se ham.
Stilig.
Hun er søt, men det er ikke noe jeg gleder meg til.
En politimann, altså?
Hva er hans…
Ray Vega. Han jobber for deg.
Han jobber med brannsalget ditt.
Så mange forretninger i over 50 land…
Identitetstyveri, boligsvindel og bestikkelser.
Flere hundre millioner i føderale kontrakter.
De utnytter hjemløse og rusmisbrukere.
Stygge saker, Sergey, selv etter din standard.
John, hele verden er en stygg sak.
Vi diskuterer ikke det der enda en gang.
Vær så snill?
Så hva vil du ha meg til å gjøre med denne politimannen?
- Skal jeg drepe ham? - Nei, nei.
Han har arrestert en av klientene mine.
Og han har prøvd å presse meg, så bare få ham til å roe seg.
Og løslate klienten min.
Var det alt?
Det var alt.
Og jeg?
Hva får jeg?
Jeg fullfører jobben.
Adiós.
Og plutselig er jeg tilbake i samarbeid med Sergey Ojeda.
Høres ut som noen sladret til pappa.
Vi gjør det vi må, Ray.
Slipp ham.
Slippe ham?
Du ser for mye film, Sugar. Ingen snakker sånn.
Det er over, Ray. Sergey kan senke deg på havets bunn i en tønne
uten å blunke.
Det tar vel litt tid å dekke alle spor.
Så fiks på papirarbeidet, gjør det du må.
Men jeg vil ha Danny ut i kveld.
Det er over.
Jepp.
Jeg innså at jeg ikke har nummeret ditt.
- Ikke mange som har det. - Skjønner. Middag?
Restauranten er ikke åpen ennå.
OK. Så roomservice?
Hos deg eller meg?
"Vi tråkler oss langs Pacific Coast Highway mot vest nok en gang.
Du ser havet hele tiden på vei
langs de luftige småveiene mot det historiske San Simeon."
"Luftige småveier…"
Høres så fint ut.
Kaktus.
Ja… Jeg fikk den av en venn.
Så fint.
Jeg har ikke platespiller på rommet.
Hvorfor har du fått platespiller?
Jeg vet ikke.
Har du noen plater?
Nei.
Men likevel fikk du platespiller.
Urettferdig.
Hvor er du fra?
Spørsmål. Da er vi i gang.
Merion i Pennsylvania. Rett utenfor Philadelphia.
Brødre? Søstre?
Ingen brødre eller søstre, ingen barn.
Bare meg.
Foreldre?
Vi er ikke på talefot.
Hvorfor ikke?
En million grunner.
De liker ikke det jeg jobber med.
Liker de ikke brennende humanitarisme?
Kan du fatte det?
De er konservative.
De vil at jeg skal leve i en fortidsverden…
Da alt var…
Jeg vet ikke.
Ukomplisert?
Men jeg kan ikke, vil ikke. Så vi har ingen kontakt.
Så leit.
- Jeg burde ikke fortelle deg dette. - Hvorfor ikke?
Jeg kjenner deg ikke. Jeg fikk nettopp telefonnummeret ditt.
- Og jeg liker is med mintsjokolade. - Notert.
Din tur. Hvor er du fra?
- Kan vi hoppe over det? - Hva? Det er jo det letteste.
Nei, det er mye lettere å si at jeg liker pistasjis.
Familie?
En søster.
Djen.
Hvordan er hun?
Hun er…
Hun er ikke…
Hun var… Hun var smart.
Smartere enn noen andre.
Hun var…
Elsket gåter, problemløsing.
Og hun var sta.
Hun hadde sterke meninger og nektet å gi seg…
…før du var enig.
Og det kunne lett skje, for hun var så overbevisende.
Ja.
Hun var snill.
Kjærlig. Hun kunne være så kjærlig, men streng også.
Jeg tror det første minnet jeg har… Den første følelsen jeg kan huske, er bare…
…at jeg ikke ville skuffe henne.
Hun var…
Hun var noe helt spesielt.
Hva skjedde med henne?
Jeg vet ikke.
Hun bare… Hun døde.
Så trist.
Helt grusomt.
Ja, det er det.
Ja.
Skal vi gå og kjøpe is?
- Ja, for faen. - Ja.
- Greit.
Da gjør vi det.
- Tom? - Sergey er død.
- Kan vi møtes? - Ja, jeg er i lobbyen.
Et fly krasjet ved Lake Charles på vei til Miami.
Det var tåke i området, og lyn. Vi vet ikke mer foreløpig.
Og du sa det ikke var noen overlevende?
Det er de sikre på.
Både han og mannskapet er døde.
Hva med Diego? Sønnen?
- Han er alltid med. - La meg se.
- Vedder på at han ikke var med. - Tre omkomne, to av dem var mannskap.
Så ja, du vinner.
Brannsalget er Diego.
Det var aldri Sergey. Hvorfor skjønte jeg ikke det?
Jeg burde skjønt det.
Du er god, men ikke perfekt.
Ja da. Men nå slipper ikke Danny ut, Tom.
Skjønner du det? Jeg må gi Vega et svar før…
Om åtte timer.
Så ja.
Snakk til meg, bror. Hva kan jeg gjøre?
Jeg vet ikke.
Sergey var aldri noe sikkert kort. Det visste vi.
Så da går vi vel til plan B.
OK, bra.
Det ordner seg.
Det måtte jo bli sånn, ikke sant?
Ja, jeg vet jo det.
Det var jeg som begynte med boksing. Lenge før Danny.
Ungdomsmesterskap.
Regionsmesterskap.
Det var en som sa at jeg kunne bli den neste Myung-Woo Yuh.
Kanskje den neste Pacquiao.
- Skikkelig hype. - Du fortsetter å skyte meg.
Å, beklager.
Men jeg kødda det til.
Brakk et bein i hånden, og så var det: "Her har du medisiner."
Og så var det mye annen dritt.
Mamma fikk kreft, og pappa var som han var.
Og så skadet jeg hånden igjen, og: "Her har du mer greier."
Og så videre og så videre.
- Har dere holdt på hele natten? - Ikke se på meg.
Søvnløshet, bror. Umulig å sove.
Men jeg hadde Danny.
Jeg var sammen med ham og så ham leve livet.
Det er det eneste gode jeg har igjen.
- Og nå kødder jeg til det også. - Nei da, det ordner seg.
Alt jeg rører, blir til dritt.
Faen, mann. Du høres ut som søstera mi.
Søster?
Unnskyldninger på rekke og rad.
Mamma, hånden, pillene.
Som om du er den eneste gjennom tidene som har hatt det dritt.
Alle skal synes synd på deg og rydde opp i rotet ditt.
- En forbanna baby. - Hei.
Er du klar over hva Sugar planlegger å gjøre for deg?
Hva han er villig til å ofre for deg?
Hvorfor?
Fordi du er et så godt menneske?
Han er villig til å gjøre noe for andre.
Du burde prøve en gang.
Du er en forbanna megge.
Og du er en forbanna taper.
Heller taper enn en forbanna megge.
Som en taper ville ha sagt.
Kompis.
Kompis. Du må dekke meg.
Ingen bror?
Det blir ikke noe av det der.
Ikke? Hva blir det da?
Panamanske pass?
Et til deg og et til datteren din.
Og et til ekskona di hvis du vil ha henne med.
Skjøtet til en villa i Playa Coronado.
En venn av meg trenger det ikke lenger.
Det er helt nydelig. Nede på stranden.
Golfbane rett nede i veien.
- En bankkonto. - "Banco Banistmo."
Ja, penger er viktig.
Det er et reelt tilbud.
Det er en bestikkelse.
Det er ikke sånn ment.
Alle mennesker er gode. Det var det jeg fikk lære.
I begynnelsen er alle rene.
Og så skjer livet, og vi går ut i verden,
og tar kanskje valg som fører oss bort fra vårt sanne jeg.
Og hvis vi ikke vender oss bort fra disse valgene i tide,
hvis vi ikke snur det…
…blir vi forandret for alltid.
Du har sjansen til å snu det, Ray.
Det er sant, det du sier.
Mye av det er sant.
Ja.
Jeg husker ansiktet til faren min den dagen jeg gikk ut av akademiet.
Han hadde ventet så lenge bare på å få være stolt av meg.
Men akkurat det øyeblikket…
Da var du på riktig side.
Dit kan du komme igjen. Du hadde potensial. Det har du fremdeles.
Ta det og gå.
Skap deg et nytt liv.
Ja, du vet…
Takk, mann, men LA er hjemme for meg.
Etter alt som har skjedd? Å få noe som dette?
Vær så snill.
Ta det og gå.
- Hvor er Ji? - Vi skal ikke gjøre det der, sa jeg.
Da kjører jeg tilbake til fengselet og åpner Dannys celle.
Og så ringer jeg med klokka.
Da må du satse på at forklaringen til Ji ikke sender deg i fengsel på livstid.
Det er ingen sheriffvakter i delstats- fengselet. Du blir populær i Pelican Bay.
Så hva gjør vi?
Se, der er venninnen din.
Lurer på hva hun vil?
Hun kan vente.
Nei, vet du hva?
Vi dropper det nå.
Hun ser bekymret ut. Kanskje dere bør ta en prat?
Ray.
Greit. Vi snakkes, kompis.
Siste sjanse.
Du sier det igjen og igjen, men jeg tror ikke det.
- Videospill… - Spilte dere videospill?
- Jeg ba deg om én ting. - Ja da, unnskyld.
Det går bra. Vi får…
Han kan være hvor som helst.
Vi må bare gå tilbake til start.
Kjøre til alle stedene han pleide å henge.
Der han kjøpte dop, biljardhallen, alt det der.
Du hadde rett. De har mistet ham.
Spill det igjen.
- Hele greia? - Spill det igjen.
- Hva er det? - Han er borte. Han stakk.
Han tok bilen min.
- Val, du skulle passe på ham. - Jeg vet det. Unnskyld.
Jeg passet på, og så var vi våkne så lenge.
- Vi spilte videospill… - Videospill?
- Jeg ba deg om én ting. - Ja da. Unnskyld.
- Sjef. Telefon. - Det går bra. Vi må…
Han kan være…
Førstebetjent Vega.
Hva er nummeret ditt?
Hvem snakker jeg med?
Det vet du.
Gi meg nummeret ditt. Jeg ringer deg på video.
Hei. Hyggelig å se deg igjen.
Sikkert.
Trodde du var sammen med Sugar.
- Nei. - Hvor er han?
Til helvete med ham. Og deg. Og meg også.
OK.
Jeg er så lei av denne dritten.
Å være den mislykka taperen.
For én gangs skyld vil jeg gjøre noe riktig.
Høres bra ut. Hva ser du for deg?
Vil du ha en avtale?
Vi bytter.
Meg mot broren min.
Ingen triks, ingen jævla lurerier.
Bare meg, deg og Danny.
Det virker rimelig.
Hvor er du?
Leit med broren din. Det suger.
Men nå prøver han å rette opp alt.
Og det må man respektere.
Et slags siste ønske, liksom.
Jesus!
Hva er det du gjør?
Du kommer til å skade deg.
Var det bedre?
Straks tilbake.
Ji?
Hei. Broren din er her.
Jævla junkie.
Greit, forandring i planene.
Jævla kødd!
Jeg sa det.
Ji!
Danny!
Jeg trodde jeg aldri skulle få se deg igjen, bror!
Hva har skjedd?
Nei, det går bra.
Jeg er så lei for det.
- OK, Joe. Det greier seg. - Kom igjen, Maxie.
Jeg har bare gått fem runder. Kan jeg ikke få et par til?
Du hørte hva jeg sa. Det er nok.
Husk at det er sheriffens område.
De hører etter.
Ja. Øyne og ører.
Kremert, sa jeg.
Mens dere lot meg stå der og kakle,
får Corkle meg ut av flyet og kremerer meg.
- Hva mener du? - Han er borte.
- Han rappet bilen min. - Val, du skulle passe på ham.
Ja da, men vi satt oppe og spilte videospill.
- Jeg kjører deg tilbake. - Det går ikke.
Jeg har jo ingen kropp lenger.
Hva så? Jeg skaffer deg en ny kropp.
- Hva sa du? - En ny kropp?
Det var det jeg sa. Kom nå, Joseph.
Nei, vent nå litt. Hva slags avtale er dette?
Kan vi la ham bli født på ny?
Det gjør jeg ikke en gang til.
Ingen triks, OK? Ikke noe lureri.
Bare meg, deg og Danny.
Virker rimelig.
Hvor er du?
Legg deg i bagasjerommet.
OK.
Jeg har aldri sett noe så vakkert, ikke engang i himmelen.
Ikke lett for henne.
Hun er modig som kommer helt opp hit alene for å kjempe for faren sin.
Hun forguder ham. Hun er et lett bytte for de skurkene der.
Hun trenger hjelp. Hun er i trøbbel. Du må på jobb.
Det er bare Farnsworth som kan hjelpe henne. Og han er død.
Men du kan være Farnsworth.
Du er stille.
Hvordan er det med deg, John?
Det går bra.
Du vet hva dette betyr?
Jeg gjorde det jeg måtte. Jeg hadde ikke noe valg.
Hva sa du?
Ingenting.
Kom og legg deg.
Beklager at jeg stirrer sånn på deg.
Det er i orden. Jeg stirrer litt selv.
Jeg er så forvirret.
Jeg kom ikke egentlig for å takke deg, men for å…
Jeg måtte treffe deg igjen.
- Det er jo helt vidunderlig. - Et mirakel.
Et mirakel? Hvorfor?
At en som Bruce Farnsworth faktisk kan
tenke slik som jeg er oppdratt til å tenke om folk.
At han virkelig bryr seg om andres lykke.
Det er vel en like fin måte å leve på som noe annet?
Ja, det var det jeg mente.
Men når man finner det hos noen, er det en flott oppdagelse.
Det er vel derfor jeg stirrer.
Jeg kan ikke slutte.
Jeg føler meg plutselig så varm, levende og lykkelig.
Det er noe i øynene dine og det som er bak dem…
…jeg prøver å se.
Tekst: Trine Haugen