Ел Ей е град на имигранти. От чумашите до персите,
виетнамците и кой ли не още.
Всички идват тук.
Един писател беше казал: "Ел Ей дава представа за бъдещето
по-ясно от всеки друг град.
И то лошо бъдеще".
Изчакай ме.
- Казах ти… - Майната ви!
Не съм съгласен. И аз съм имигрант. В Лос Анджелис има много хубави неща.
Ето го.
Действай.
И все пак няма спор, че животът тук не е лесен.
Готин басейн.
Здрасти. Какво каза твоят автомонтьор?
Когато в сервиза влезе такава кола…
прави тъжна физиономия и добавя нула към истинската цена.
Но днес имаш късмет, Шугър, защото моят човек Били е…
- Магьосник. - Мислех, че само ще смени маслото.
Не може да оставиш такава кола половин година на трупчета
и да е в изправност само със смяна на масло.
Но сега е перфектна.
Добре.
Ето я.
- Значи си отседнал тук? - Живея тук.
Живееш?
- Сигурно струва скъпо. - Цената била стандартна за бранша.
Хубав бранш.
Не е лош.
Вал, искаш ли работа?
След два часа имам ангажимент, но… Каква е?
Не, истинска работа.
Да работиш с мен. Постоянна длъжност.
Познаваме се отскоро, но ти си дисциплинирана, находчива.
И да ти кажа честно, нуждая се от помощник.
Сигурно.
Но не настоявам. Не и ако ти…
Не, винаги си търся нови възможности за работа.
- Значи ще помислиш? - Да.
- Нека си помисля. - Добре, помисли.
Хубаво.
- Добре. - Супер.
Дани, удряй по-високо, хайде!
Работи с краката.
Движи се.
Започва се.
Давай!
Движи краката, по-живо!
Наричат бокса "Сладката наука". Брутален е, но го наричат спорт.
Дани.
Дани!
Признавам, както и да го наричат, трудно е да отвърнеш поглед.
- Крал е опиати от болницата? - Там са го видели за последно.
Боже! Той невинаги е такъв.
- Отскоро да, но… - Не е нужно да обясняваш.
Не обяснявам нищо, просто ти казвам как е.
Разбира се.
- И полицията не го търси? - Доколкото ми е известно.
- Извини ме. - На ринга трябва да движиш краката.
Кажи, Том.
- Вдигни гарда, стегни корема. - Какво става, тренер?
- Агент ли е? - Де да беше. Не, само ми помага с Джи.
- Твоят откачен брат Джи ли? - Да.
Онази вечер беше добър.
Еди Мбанефо е две класи над теб.
Тежък и тромав е, но не е лесен противник.
Благодаря, Теди. Беше бавен.
Трябваше само да удрям в торса, а после - да се целя високо.
Предстоят ти големи неща, Дани.
- Не се разсейвай. - Добре.
Ще ти пиша, щом дойда. Добре, чао.
- Извинявай. - Значи… дръж ме в течение.
Непременно. Трябва да вървя. Благодаря, че ми отдели време.
За нищо. А това обаждане за Джи ли беше?
- После ще ти кажа. - Добре.
Всичко свършва.
Понякога неочаквано скоро.
От страничните слънца на Андромеда до детаморфите на Палома.
Всичко умира.
АВТОКИНО
И все пак…
Надявам се да не намеря Джи тук.
Сега ще го докарат.
Том Флайбърг.
Помогнах му, когато жена му изчезна на излет.
- Знаеш ли как се качва нещо в Инстаграм? - Оказа се избягала от Том.
- Флайбърг, влизам. - Ето го.
Азиатец на 22-23 години.
Има прилика.
- Значи добра новина. - Не и за него.
Бандитско нападение? Не прилича на бандит.
Вероятно е минувач. Не е улучил времето и мястото.
- Вещите му? - Да.
Портфейл, снимки, малко пари, телефонна карта, но не и документи.
- Може ли? - Да.
МЕЖДУНАРОДНИ РАЗГОВОРИ
Имигрант е, отскоро. Сигурно още е чакал документите си.
Чрез картата ще откриеш родителите му.
- Ще е номер, който е набирал многократно. - Логично.
Има и нещо положително - в категорията "съдбата въздава справедливост".
- Кейти, къде е стрелецът? - Ей тук.
Като на карнавал сме.
Полицията го застигнала след две пресечки.
- "Ез-4"? - Бандитска татуировка. Ще поразпитам.
- Член на банда убива невинен? - Случва се.
Посвещение, бойно кръщение, нещо такова.
Или просто е идиот и е застрелял не когото трябва.
- Може ли? - Моля.
Понякога все още става, ако е умрял наскоро.
Не питай как го научихме.
Мисля, че си прав.
- За какво? - Сбъркали са човека.
Надявах се, че за кашата, в която се беше забъркал Джи,
си е виновен самият той.
Но някой наистина го беше погнал сериозно.
Прав е да се бои.
И все пак ми даде идея къде да го търся сега.
На същото място.
Гадост!
Привет.
- Добре ли сте? - Да, но ме уволниха, днес не ми е ден.
Съжалявам. Лошо.
- Ще ви помогна. - Благодаря.
- Благодаря ви. - Няма защо.
- Успех. - Благодаря.
ЗАПАЗЕНО МЯСТО ЗА СЛУЖИТЕЛ НА МЕСЕЦА
Блейн.
"Ако в Казабланка е декември 1941 г., колко е часът в Ню Йорк?"
"Часовникът ми спря."
- Гледа ли филма? Как беше? - Феноменален.
Радвам се. Ще те помоля за нещо.
Ето го.
Твоят човек ли е? Напуска четвъртия етаж.
- Имате ли камери на стълбището? - Не.
- Покажи ми изхода от стълбището. - Добре.
СТЪЛБИЩЕ 1
Къде се дяна?
Минали са девет-десет минути, а още го…
Ето го.
- Защо се бави толкова по стълбите? - Сигурно е отишъл на друг етаж.
- Виж записите. - Добре.
Прав си, ето го.
Излиза от петия етаж.
- Ето го минути по-късно. - Върни назад.
Сега дай бавно напред. Бавно, спри.
ЕТАЖ 5
- Нещо го е изплашило. - Да.
Не се появява пред асансьора или пред бюрото на сестрите.
Където и да е бил за тези няколко минути, явно е извън този коридор.
На петия етаж.
"Хесус Алехандро Хакес, 22-годишен.
Приет на 27 април." Три дни преди идването на Джи.
"Множество огнестрелни рани.
Кръвопреливания, интубация поради пробит бял дроб.
Спешна спленектомия."
- Горкото момче. - Издъхнало е.
Какво си правил, Джи?
Как е снимал един мъртвец?
Освен ако не е имало друг човек там.
Ще търсим друг човек - посетител на петия етаж, по същото време.
Било е късно, така че сестрите, санитарите…
Този.
Крие лицето си от камерите.
Кой е той?
ХЕСУС ХАКЕС
Кой е този?
- Джи-Хо! Ето те! - Здравейте.
Като Роки!
- Здравей, Люси. - Дани.
- Гладен ли си? Има сундубу джиге. - Не, благодаря. Само да ви кажа лека нощ.
- Лека нощ. - Между другото…
Скоро ли да очаквам наема?
Не сте ли го получили? Джи-Сок не ви ли е платил?
Джи, какви ги вършиш? Къде си, по дяволите? Обади ми се веднага!
Мамка му!
Понякога не е лесно да си сам.
Преди бяхме хиляди.
Винаги можех да се върна вкъщи и да намеря с кого да поговоря, а сега…
- Нямате нови съобщения. - Но поне имам задача.
Кой преследва Джи?
Всеки знае, че в Ел Ей има улични банди.
От 18-а улица до Глендейл, от Лонг Бийч до Вентура.
Наркотици, оръжия и безсмислени стрелби - така ни казват по новините.
Но това не е всичко.
И да са лоши, бандите са като семейства.
Семейството създава чувство за принадлежност.
А то е много силно.
Както казах, трудно е да си сам.
Здравейте пак.
Здравейте.
- Избрахте ли? - Обичайното, Ерик.
Боб мунг с гхи и папая.
И исках да попитам… Обадиха ли ти се за ролята?
- Не я получих. - Не!
- Знам колко я искаше. - Мислех, че ми е в кърпа вързана.
Кофти. Сидни Грийнстрийт например получава шанс едва с "Малтийският сокол".
Тогава е 61-годишен. Никога не знаеш какво те чака, нали?
Беше много мило.
- Кое? - Това, което казахте. Стана му по-леко.
Мъжете не обичат да ги наричат "мили".
Не всички мъже и не само мъжете, но…
Мислят, че е признак на слабост.
Но според мен е точно обратното. Това е силно качество.
Хубаво е да го има по-често.
Поне от моя опит.
- Хареса ли ви? - Беше вкусно.
И вие сте мила.
Не сте ли?
Едва ли е първото, което биха казали за мен.
А какво биха казали?
Трудолюбива, пламенна, човечна.
- Виж ти. - Боже, звуча ужасно скучно.
- Не е така. - Ще опитам отново.
Биха казали,
че обичам да си говоря с мили мъже в ресторантите.
- Трябва да вдигна. - Разбира се.
Ще продължим.
Това беше странно.
Не, не, забранено е.
Мамка му.
Е, шампионе, ще участваш ли?
- Става ли за следващия път? - Да, всъщност имаме акция утре вечер.
Ако искаш да изкараш мангизи, ще те взема.
- Навит съм. - Яко. Ще се чуем, копеле.
Добро утро, сенатор Павич.
УНИВЕРСИТЕТ "МАГЕЛАН"
Или да уточня - бивш сенатор.
Сега е директор на нова технологична компания.
Обявиха в пресата,
че търсят нови решения на вековни проблеми.
Значи или работи върху лек за рака, или…
Или какво?
Приятно ми е.
Каквото и да е, явно набира хора.
Трябва да тръгвам. Времето на Джи Мун изтича.
Свързахте се с Дани Мун. Оставете съобщение.
Дани, Шугър е. Обади ми се, щом чуеш това.
Реших, че най-добре ще е да науча нещо за Хесус Хакес,
който е умрял в болничната стая с Джи.
Хана ми даде адрес на роднина.
- Госпожо Хакес? - Да?
Моите съболезнования за Хесус. Казвам се Джон.
Може ли да ви задам няколко въпроса за него?
Само за малко?
Влезте.
Горката жена. Скръб - познато чувство.
Когато загубих сестра си, бях като вцепенен.
Сеньора, може ли да видя стаята на Хесус?
Благодаря.
Ацтекско изкуство.
Имал е интереси.
Дом.
Бил е обичан.
Съжалявам, че ви безпокоя,
но се надявам да спестя на други болката, която изпитвате.
- Слушам ви. - Благодаря.
Познавате ли този човек? Виждали ли сте го с Хесус?
А този?
Снимката в спалнята.
- Коя е жената? - Сандра.
Майка му.
- Дъщеря ви? - Да.
- Къде е тя? - На улицата.
Наркоманка е. Луда.
Хесус поддържаше ли връзка с нея?
Да, бяха първи приятели. Споделяха си всичко.
Тя го наричаше "Чуй".
"Чуй?"
Мога ли да направя нещо за вас?
Какво?
Обади се на шефа си, като преди малко.
Нямам шеф, пич. Аз съм директор с пенсионен план.
Виждал ли си го?
Виждал си го. Ти ли направи снимката?
Не си ти.
Кажи на шефа си, че искам да говоря с онзи, който я е заснел.
Ето. Вземи я, не съм полицай.
Станало е недоразумение, искам да го изясня.
Хубаво. Да го изясним.
А дотогава най-добре се омитай, пич.
- Здравей, звънях ти. - Извинявай, бях зает.
- Да те питам за една следа. - Добре, но имам работа.
- Един приятел ще ме вземе след малко. - Добре, набързо.
Чувал ли си Джи да споменава "Ез-4"?
- Какво? - Улична банда от Ел Ей.
Вдигнали са мерника на брат ти.
Улична банда? Сериозно ли?
Не знам защо, може да не е направил нищо лошо…
Каза, че е свил опиати от болница.
- Да. - Тогава?
Нищо не бил направил. Джи върши глупости от години!
Съжалявам.
Мамка му.
Добре ли си?
Да искаш да ми кажеш нещо друго?
Сега и психиатър ли стана? Още не съм ти платил като детектив.
Не се тревожи за парите.
Ти си богат, можеш да го кажеш.
- Не е затова. - Така ли?
Колко такива скъпарски костюма имаш? Точната бройка?
Не знам.
Защото си богат, братче.
Приятелят ми скоро ще дойде, благодаря.
Дани, каквото и да става…
Каквото и да се разиграва, нека ти помогна.
Не.
Проклетият Джи.
Ето го! Добре дошъл пак, шампионе.
Пристигаме.
Да действаме, копелета.
Кротко бе! Какви ги вършиш?
- Назад! - Какво правите?
Пусни ме, чу ли? Мамка му!
Кротко!
Давай, давай!
Да изчезваме. По-живо!
Товарете ги в камиона.
Откъде се взе този охранител?
Не го видях, метна ми се изневиделица.
- Споко, направо го размаза. - Мамка му.
Здравей.
Благодаря.
Свих няколко хавлии от басейна.
Натрупах ги една върху друга.
Минах си, без никой да ми каже нищо. Ще ги продам в Ибей.
- Супер. - Добре.
Какво става тук?
Случва се и да сгреша, но в повечето случаи
преценявам правилно хората.
Преценяваш ги.
- Какво виждаш в мен? - Нещо повече от крадец.
- Да, прав си. - Имам нужда от партньор.
- Частни разследвания. Дори не знам какво… - Ще те науча.
Имаш ли фотоапарат? Не на телефона, истински.
- Да, мога да намеря. - Имаш ли кола?
Но да не е крадена?
- Разбира се. - Добре.
Сумата устройва ли те?
- Да? - На седмица?
- Съгласна съм. - Супер, започваш от утре.
Вършила съм разни неща.
- По-сериозни от хавлии и коли. - И аз съм вършил разни неща.
Добре. Да действаме тогава.
- Добре. - Хубаво.
Салата "Цезар" и нюйоркски стек. Писах ги на твоята сметка.
Нямате нови съобщения.
Шугър.
Искал си да говориш с човека, направил снимката.
Да.
Запиши един адрес.
Слушам.
Имам лошо предчувствие за случая.
Така казва героят във всеки детективски филм.
И е прав да се притеснява.
От този момент нататък става от лошо по-лошо.
Но той продължава. Не се отказва.
Не и в случай като този.
Просто не може. Детектив е, трябва да разплете загадката.
Затова ще продължи…
по следата…
до самия край.
Превод на субтитрите Живко Тодоров