- Dobro. - Ja.
Ne rani ga.
Kaj, če bo bežal?
Poskusi ga ne raniti.
Seveda.
MOTEL NI PROSTIH SOB
Ko so ljudje v težavah, morajo govoriti. A saj poznaš star pregovor.
Kar ne veš, ne boli?
- Hej. - Hej.
Kako se počutiš?
Kako se počutim? Kot človek, ampak...
Bolje.
Henry je rekel, da moraš počivati.
Ni mislil na to, da omedliš na tleh.
Nisem omedlel. Rad spim na tleh.
Očitno.
Govoril si v spanju.
Nekoga si klical.
V tujem jeziku.
Govoriš še kakšen jezik?
Veliko jezikov govorim.
Koliko je ura?
Malo čez deset.
Oprhal se bom in se lotil dela.
Po kavo grem.
- Ne, Melanie. - Sugar,
res misliš, da me lahko zvlečeš
v karkoli že to je, ne da bi mi razložil?
Očitno ne.
- Po kavo grem. - Prav, kava.
Rad bi ji vse povedal, ampak ne morem. Nikoli.
"Človek je kot dih, njegovi dnevi pa kot sence.
Ljudi odpihneš.
Kot sanje so, kot trava, ki je zjutraj obnovljena.
Zjutraj cveti in raste, zvečer pa zbledi in oveni."
Carlos, daj nama hipec.
Težko sem sprejel smrt tvoje mame.
Toda tolažil sem se s tem...
da je prišel njen čas.
Ampak tole?
Tole je drugače.
Da starš preživi svojega otroka.
Zelo mi je žal.
Se Olivia še ni oglasila?
Ne, povedal bi ti.
Čeprav je bila nekoč neodgovorna,
celo v najtežjih dneh, bi danes prišla.
Res misliš, da se ji je nekaj zgodilo?
Ja.
Carlos.
Sedeli so v baru in mi v kozarec metali kruh.
Govorili so: "Človek, kaj delaš tu?"
Prekleti pizdun, ne dotikaj se me!
Ne dotikaj se me.
Mossov telefon.
Pokliči nas Ostani v stiku.
Nekdo ga išče.
Veliko vprašanj imam.
Kdo je Djen?
Samo to sem razumela iz tvojih sanj. Djen. Kdo je?
Moja sestra.
Kje je? Se ji je kaj zgodilo...
Nekdo prihaja.
- Miller je. - Kdo je Miller?
Moj šef.
Sugar, odpri vrata. Rad bi se pogovoril.
Te je on hotel zabosti?
Ne, prijatelj je.
Zakaj potem ne odpreš vrat?
Ker nočem.
Vzameva držalo za brisače?
To ga ne bo ustavilo.
Zadaj.
Greva.
Hej.
Oprosti. Samo pogovoril bi se.
Pripelji avto. Vzemi.
Zakaj Miller to počne?
Nekaj se je zgodilo. Nekaj se je spremenilo.
Ustavi.
Mojbog. Kaj je bilo to?
Stari te je dvignil z eno roko?
Udarila sem ga. Morala sem.
- Ja, v redu bo. - V redu bo, ne?
Kako je to lahko prijatelj?
Že dolgo ga poznam.
"Pogovoril bi se." Kaj je bilo to?
O čem? Kaj si naredil?
Poslušaj.
Poslušaj...
Poslušam.
Ja, ampak... Ime mu je Miller.
Z njim in še z nekaterimi skupaj delamo.
Kot zasebni preiskovalci?
Ne... To je moja služba,
drugi imajo svoje službe.
Skupina smo.
Organizacija, o kateri ne sme nihče nič vedeti.
Nekaj, kar... Ne smem ti povedati.
Tipa sem lopnila po glavi z držalom za brisače.
- Povedal mi boš. - Hvaležen sem ti.
Ne smem ti povedati, ker je nevarno.
Ne le zate, ampak tudi zame in številne moje prijatelje, ki jih imam rad.
Že nekaj časa hranim to skrivnost.
Vsi jo.
Nikomur nisem želel tega povedati tako zelo,
kot si želim tebi, ampak ne smem.
Vohun si.
Jeziki.
Opazuješ in poslušaš.
Zanimajo te drugi, o sebi pa ne govoriš.
Mojbog, morala bi vedeti.
To bi se morala vprašati.
Spraševal sem samo zato,
ker sem hotel odgovore zase.
Vohun si.
Za to gre. Tuj vohun si.
Tu smo, da opazujemo.
Sveta nebesa.
To je naša edina naloga.
O bog. Želim si cigareto.
- Kaj pa Thorpe? - Ja?
Z vami je, kajne?
Ja.
- Ne lovi te. Pomaga ti? - Prekleto.
Kaj je?
Henry. K njemu bodo šli.
Morava na univerzo.
Tudi Larsena bomo proučevali.
Ostali smo v poznem paleolitiku.
Naslednji je na vrsti mezolitik.
Pred 30 tisoč leti, neandertalci, homo sapiensi
in razhajanje vrst.
Daj že, Henry.
Ne oglasi se.
Kompleksnost in protislovje.
Sposobnost ohranjanja različnih nasprotujočih si čustev
in misli ob natanko istem času.
Zato ste vi še tukaj, vaši daljni predniki pa ne.
Želite?
Iščem prijatelja. Profesorja Henryja Thorpa, antropologa.
Danes je zelo iskan.
Zakaj to pravite?
Sva ga zgrešila?
Sranje. Gotovo je Miller.
Pridi čez eno uro.
Nekdo zakriva sledi.
Utišali bodo vse, povezane s Stallingsom.
Torej?
Mossa moram poiskati pred njimi. Henry bo moral počakati.
Pojdiva.
Tole te bo razjezilo.
Ampak tudi jaz sem jezen.
Kaj?
Moja skupina, Miller in še nekateri...
Nočejo, da bi našel Olivio.
So tvoji ugrabili Olivio?
Ne, ne, ne.
Kaj so ji naredili?
- Nič. - O bog.
Ljudem ne škodujemo. Tega ne počnemo. Verjemi.
- Uredil bom. - O bog.
- Misliš, da je tu? - Ne, eden od Stallingsove ekipe.
Tu živi in morda ve, kar naju zanima.
Ostani tukaj. Prav?
Ja, ker nočem noter.
Dobro.
Kaj delaš?
Premislila sem si. S tabo grem.
- Ostani blizu. - Dobro.
Sugar.
Pojdiva. Pridi.
Ušlo je izpod nadzora.
Morda moramo upočasniti. Zajeti zrak.
Ohraniti moramo mirno kri.
Veliko jih pravi, da sem nadarjen.
A še vedno slabo predvidevam.
Ja. To je ena od možnosti.
Clinton ti bo dal drugo sobo
za vsak primer. Vrnem se čez...
Ne vem, ampak vrnem se.
- Prav. - Dobro.
Si v redu?
Ne bom se vrnil brez nje.
Dobro.
To je to.
Nocoj bom dobil odgovore.
Tako ali drugače.
Resno sem mislil, kar sem ji rekel. Nismo taki.
Ugrabitev. Umor.
Ni važno, da je bil Moss gnida.
Ljudem ne smemo škodovati.
Edini razlog, da smo tukaj, je ohranjati naš miren način življenja.
A ta kraj nas spreminja.
Vse nas.
Kaj se dogaja?
Misije je konec.
Kličejo nas nazaj.
Kaj?
- Res je. - Henry.
V redu sem. Poslušaj jo.
Čakaj, čakaj. Kaj?
Zjutraj smo dobili sporočilo.
Zato je Miller hotel govoriti s tabo. Zato smo tu.
- Govorimo o izhodu. - Misije ni konec.
Pa je.
Čez dan ali dva boste ti in vsi v tej sobi, vsi sodelavci odšli s tega planeta.
- Kdo to pravi? - Dom.
Z Millerjem se pomeni o izhodu.
Ne. Lep poskus, ampak brez nje ne grem.
Greš.
Ne grem brez nje.
Olivia Siegel.
Ženska, ki jo iščem.
Ženska, za katero nekateri v tej sobi nedvoumno
in nedvomno nočejo, da jo najdem!
In zdaj?
Nenadoma in brez opozorila
naj spakiramo in gremo? Ne!
Olivia Siegel ni naša naloga, Sugar.
Pozabil si na višje dobro.
Kje je?
- John. - Ne. Dovolj izmikanja in laži.
- John. - Čakaj, Henry! Prosim.
Nekdo naj mi takoj pove, kje je.
Nekdo v tej sobi ve.
Povedal ti bom.
Ne. Tega ne boš naredil, Henry.
Zmagala si. Odhajamo. Zakaj je to še važno?
Povedal ti bom. Pridi.
Danes sem vse izvedel.
- Povej mi, kje je. - Dali so mi naslov.
Pokaži.
Napisal ti bom.
Naslov. Po vsem tem dobim naslov.
Naj ti razložim?
Prosim.
Dobro.
Ljudje so izvedeli za nas.
Ja, nekateri.
In njih ščitimo?
Vplivni ljudje so.
Zagotovo.
Bomo zamižali
in dovolili, da se to dogaja?
Da zaščitimo svoje.
Kadarkoli nas lahko iztrebijo.
Misije je konec.
- Ja. - Zdaj lahko vem.
Ne glede na to, kaj se ji je zgodilo in da je morda trpela.
In tale, kdorkoli že je...
- Sin politika. - Je bil prasec Stallingsova stranka?
- Ja. - Kako se je zgodilo?
Kako so izvedeli za nas?
Tega ne vem. Je zdaj sploh važno?
Seveda je.
Bolj od vsega. Nismo taki, Henry.
Nisi edini, ki je jezen. Nihče ni vesel.
Vesel? Misliš, da je Olivia vesela?
To se ne bi smelo zgoditi, Henry!
Vendar se je.
Odhajamo. Poskusi to urediti.
Če je živa, jo boš našel tam.
Čakaj. Povedali so mi, kaj se je zgodilo pri Stallingsu.
Menda si ubil tri ljudi.
- Je to res? - Branil sem se.
Torej si moral?
Prva dva sem moral ubiti.
Moškega in žensko.
Bila je samoobramba.
Pri tretjem...
pa ni bilo tako.
Kar naprej sem razmišljal o tem.
"V nevarnosti sem. Baraba je. Kaj, če prime...
Morda je pravica.
Ali vsaj upravičeno."
Preden sem...
Preden sem ustrelil...
so me vse te misli zapustile in nastopila je tišina.
In...
Hotel sem ga ubiti.
Norost je. Vem.
Dlje ko bomo ostali tukaj, bolj človeški bomo.
Moram iti.
Pri svojem delu tukaj si našel kakih ducat ljudi.
Najmanj. Morda več.
Vedno iščeš moške ali ženske, otroke.
Morda danes najdeš Olivio. Upam, da jo boš.
Toda bojim se, da boš brez sestre vedno izgubljen.
Torej so vplivni in privilegirani ljudje
odgovorni za Olivijino izginotje.
Zdaj razumem.
Izsiljevali so nas, da nas bodo razkrinkali.
"Sugar naj primer opusti, sicer bomo svetu razkrili vašo skrivnost.
'Med nami so vesoljci.' Tak bi bil naslov."
To bi bilo slabo.
Ni mi všeč, ampak razumem.
Henry ima prav. Predolgo smo ostali. Čas je, da gremo domov.
VOLITE PAVICHA V AMERIŠKI SENAT
PAVICH AMERIŠKI SENAT
- Ne gani se! Roke gor. - Roke gor.
Dvignil sem roke.
Odvrzi pištolo.
- Dobro... - Pištolo na tla.
Na tvoji strani sem. Pištolo bom...
Ne gani se!
Poslušaj me. Ne smeva oditi.
Zasebni detektiv sem. Iščem pogrešano žensko.
Slišal sem že veliko izgovorov.
Zgledam kot narkoman. Poslušaj me.
V denarnici imam izkaznico, vozniško, osebno. Vse je v denarnici.
- V levem žepu. Tukaj. - V levem žepu?
-"John Sugar." Je to pravo ime? - Ja, gospod.
- Je tisto tvoj avto? - Ja.
Morda imam napačen naslov. Morda se motim.
A če boš slišal, da so tukaj žensko mučili
in bili okrutni z njo, pa ji nisi poskušal pomagati...
Da si odšel, ne da bi preveril...
Verjemi, da tega nočeš obžalovati.
Nočeš razmišljati:
"Če bi lahko zavrtel čas nazaj."
Ne gani se.
Preveril bom klet.
Halo?
Je kdo spodaj?
- To je senatorjev sin. - Halo?
Seveda.
Hej.
Kaj si našel?
Nič. Kladivo.
Tudi jaz imam v kleti kladivo.
Si res vse pregledal?
Ja.
Potem sem se motil.
Prav imaš.
Kaj pa zdaj?
Kdo ti je rekel, da je nekdo spodaj?
Prijatelj. Slaba informacija.
Se zgodi. Je pa nerodno.
Kateri prijatelj?
Veš, da ti tega ne morem povedati.
Varovanje virov je osnova za moje delo.
Kdo ti je rekel, da je nekdo v moji kleti?
Nisem sprožil alarma.
- Dober si. - Res?
Prišel sem iz službe.
Sreča zame.
Zate pa ne.
Ni treba, da je tako.
Ni treba, da jo še kdo skupi.
Tudi ti ne.
Vseeno mi je, če jo kdo skupi.
Zame je vprašanje le, ali naj začnem s kladivom.
Kako ti je ime?
- Ryan. - Ryan.
Konec je. Končajva tole.
- Ja. - Nikar!
Olivia.
Prevedla Lidija P. Černi