- Sådan. - Ja.
Gør ham ikke fortræd.
Hvad, hvis han stikker af?
Prøv at lade være med at gøre ham fortræd.
Naturligvis.
MOTEL INGEN LEDIGE VÆRELSER
Folk har brug for at snakke, når de er i problemer. Men du ved, hvad man siger.
Hvad jeg ikke ved, har jeg ikke ondt af?
- Hej. - Hej.
Hvordan har du det?
Hvordan jeg har det? Som et menneske, men...
Bedre.
Henry sagde, du skulle ligge og hvile dig,
men jeg tror ikke, han mente bevidstløs på gulvet.
Jeg var ikke bevidstløs. Jeg kan godt lide at sove på gulvet.
Åbenbart.
Du snakkede i søvne.
Du kaldte på nogen.
Det lød som et fremmed sprog.
Taler du et andet sprog?
Ja, jeg taler mange andre sprog.
Hvad er klokken?
Den er over ti.
Jeg burde tage et bad og komme i gang med dagen.
Jeg henter noget kaffe.
- Nej, Melanie... - Sugar,
tror du virkelig, du kan trække mig
ind i, hvad helvede det her end er, uden at skulle forklare det?
Åbenbart ikke.
- Jeg henter kaffe. - Okay. Kaffe.
Jeg ville gerne fortælle hende alt, men det kan jeg ikke. Aldrig nogensinde.
"Mennesket er som et åndedrag, dets tid er som en flimrende skygge.
Du fejer mennesker væk.
De er som en drøm, som græs, der fornys hver morgen.
Om morgenen blomstrer og vokser det, men om aftenen visner og forsvinder det."
Carlos, giv os et øjeblik.
Da din mor døde... var det svært for mig.
Men jeg fandt lidt trøst i at vide...
...at det var hendes tur.
Men det her?
Det her er noget andet.
At overleve sit barn.
Jeg er virkelig ked af det.
Har du stadig ikke hørt noget fra Olivia?
Nej, så ville jeg da have fortalt dig det.
Uanset hvor uansvarligt hun tidligere har opført sig,
selv når hun har været længst nede, ville hun have været her.
Tror du virkelig, at der er sket hende noget?
Ja, det gør jeg.
Carlos.
Rør mig ikke, dit svin!
Du rør mig fandeme ikke!
Moss' telefon.
RING TILBAGE GIV LYD
Nogen leder efter ham.
Jeg har så mange spørgsmål.
Hvem er Djen?
Det var det eneste ord, jeg kunne fange fra din drøm. Hvem er Djen?
Det er min søster.
Din søster. Hvor er hun? Er der sket hende...
Der kommer nogen.
- Det er Miller. - Hvem er Miller?
Det er min chef.
Sugar, åbn døren. Jeg vil gerne tale med dig.
Er det ham, der prøvede at stikke dig ned?
Nej. Han er en ven.
Hvis han er en ven, hvorfor åbner vi så ikke døren?
Fordi jeg ikke har lyst.
Hvad, hvis vi tager håndklædestangen?
Håndklædestangen er ikke nok.
Ude bagved.
Kom.
Hej.
Beklager. Jeg vil bare tale med dig.
Hent bilen. Her.
Hvorfor gør Miller det her?
Der må være sket noget. Noget må være forandret.
Stop her.
Åh gud. Hvad fanden skete der lige der?
Den gamle mand med én hånd?
Jeg slog ham ned. Det var jeg nødt til.
- Han klarer den, ikke? - Jo, han skal nok klare den.
Hvordan kan han være din ven?
Jeg har kendt ham i lang tid.
"Jeg vil bare tale med dig." Hvad betød det?
Tale om hvad? Hvad har du lavet?
Okay, hør her...
Hør her, jeg...
Jeg lytter.
Ja, men... Han hedder Miller.
Han og nogle andre... Vi arbejder sammen.
Hvad mener du? Som privatdetektiver?
Nej, ikke... Jeg mener... Altså, det er mit almindelige arbejde,
men de har alle hver især et almindeligt arbejde.
Vi er med i en gruppe.
En organisation, som ingen må vide noget om.
Noget, jeg... Jeg kan ikke fortælle dig om det.
Jeg har lige slået en mand i hovedet med en håndklædestang.
- Så du skal fortælle mig det. - Og tak for det.
Men jeg kan ikke fortælle dig det, fordi det er farligt.
Ikke kun for dig, hvilket det er,
men også for mig og mange af mine venner. Folk, jeg holder af.
Det er en hemmelighed, jeg har haft i et stykke tid efterhånden.
Som vi har haft.
Jeg har aldrig villet fortælle det til nogen.
Jeg vil gerne fortælle dig det, men... jeg kan ikke.
Du er spion.
Sprogene.
Du holder altid øje. Du lytter altid.
Du er mere interesseret i andre end i at tale om dig selv.
Jeg mener... Åh gud. Jeg burde have gættet det.
Selv af en jomfru at være burde jeg have overvejet det.
Jeg stillede dig kun spørgsmål,
fordi jeg selv ville kende svarene.
Du er spion.
Det er det, det handler om, ikke? Du er en udenlandsk spion.
Vi observerer kun.
For satan.
Det er vores mission. Vores eneste mission.
Åh gud. Gid jeg havde en cigaret.
- Hvad med Thorpe? - Hvad mener du?
Han er også med, ikke?
Jo.
- Men han jagter dig ikke. Han hjælper dig? - Pis.
Hvad er der?
Henry. De tager hen til ham nu.
Vi må køre til universitetet.
Og ja, vi diskuterer en del af Larsen-kapitlet.
Sidste gang beskæftigede vi os med oldstenalderen.
Og vi nærmede os mellemstenalderen.
For 30.000 år siden havde vi neandertalere, homo sapiens
og arternes divergens.
Kom nu, Henry.
Han svarer ikke.
Kompleksitet og modsætninger.
Evnen til at have flere modsatrettede følelser
og tanker på samme tid.
Det er grunden til, at I stadig er her, i modsætning til jeres forfædre.
Hvad kan jeg hjælpe med?
Jeg leder efter en ven, professor Henry Thorpe på antropologi.
Han er populær i dag.
Hvad mener du med det?
Måske er han lige gået.
Pis. Det må være Miller.
VÆR DER OM EN TIME
Nogen er ved at skjule deres spor.
De lukker munden på alle, der er forbundet til Stallings.
Nå?
Jeg må hen til Moss før dem. Henry må vente.
Lad os komme af sted.
Jeg må fortælle dig noget, der gør dig vred.
Men husk, at jeg også er vred.
Hvad er det?
Mine folk... Miller og nogle andre...
De har prøvet at forhindre mig i at finde Olivia.
Har dine folk kidnappet Olivia?
Nej, nej, nej. De...
Hvad har de gjort ved hende?
- Ingenting. - Åh gud.
Vi gør ikke folk fortræd. Sådan er vi ikke. Det lover jeg dig.
- Jeg skal nok ordne det. - Åh gud.
Tror du, hun er derinde?
Nej, en af Stallings folk
bor der, og han ved måske nogle ting, vi har brug for.
Jeg vil gerne have, du bliver her, okay?
Fint, for jeg har ikke lyst til at gå derind.
Okay.
Hvad laver du?
Jeg har ombestemt mig. Jeg går med.
- Hold dig tæt på mig. - Okay.
Sugar.
Kom, vi går.
Situationen er løbet løbsk.
Vi bør alle tage den med ro og slappe lidt af.
Lad dem, der kan holde hovedet koldt, føre an.
Mange siger, jeg er en meget klog mand.
Men jeg kan ikke se om hjørner.
Ja, det er da én mulighed.
Clinton kommer og flytter dig til et andet værelse
for en sikkerheds skyld. Og jeg er tilbage om...
Det ved jeg ikke. Men jeg kommer tilbage.
- Okay. - Okay.
Kan du klare det?
Jeg kommer ikke tilbage uden hende.
Godt.
Så er det nu.
I aften skal jeg have svar.
På den ene eller den anden måde.
Jeg mente, hvad jeg sagde til hende.
Sådan her er vi ikke.
Kidnapning. Mord.
Det er lige meget, at Moss var et kryb.
Vi bør ikke gøre folk fortræd.
Den eneste årsag, til at vi er her, er for at bevare vores fredelige eksistens.
Men det her sted forandrer os.
Det forandrer os alle.
Hvad foregår der?
Missionen er slut.
Vi er blevet kaldt tilbage.
Hvad?
- Det er sandt. - Henry.
Jeg har det fint. Du må hellere lytte til hende.
Vent nu lidt. Hvad?
Vi har fået besked hjemmefra her til morgen.
Det var derfor, at Miller ville tale med dig.
Det er derfor, at vi alle er her.
- Vi er ved at gennemgå afgangsplanerne. - Missionen er ikke slut.
Jo, den er.
Om en dags tid vil du og alle her
og alle vores samarbejdspartnere have forladt planeten.
- Hvem siger det? - Det siger de derhjemme.
Du skal tale med Miller om afgangsdetaljerne.
Nej. Godt forsøgt. Men jeg tager ikke af sted uden hende.
Jo, du gør.
Jeg tager ikke af sted uden hende.
Olivia Siegel.
Kvinden, jeg har ledt efter.
En kvinde, som visse personer i dette lokale af uvisse årsager
og tydeligvis ikke vil have, at jeg skal finde!
Og hvad så nu?
Efter al den tid skal vi pludselig uden varsel
bare pakke sammen og tage af sted? Niks!
Olivia Siegel er ikke missionen, Sugar.
Du har glemt, hvad det højere formål er.
Hvor fanden er hun henne?
- John. - Ikke mere udenomssnak, ikke flere løgne.
- John. - Vent, Henry! Vil du ikke nok?
Nogen har bare at fortælle mig, hvor hun er.
Jeg ved, at nogen i dette lokale ved det.
Jeg er enig. Jeg fortæller dig det.
Nej, det gør du ikke, Henry.
Du har vundet. Vi tager alle af sted, så hvilken betydning har det nu?
Jeg fortæller dig det. Kom.
Jeg har lige fundet ud af det her i dag. Og jeg...
- Ved du, hvor hun er? Så fortæl mig det. - Ja, de har givet mig en adresse.
Så lad mig se den.
Fint. Lad mig skrive den ned.
En adresse. Efter alt det her giver I mig en adresse. Jeg...
Skal jeg forklare dig det, så godt jeg kan?
Ja tak.
Okay...
De har opdaget os... menneskene?
Ja. Nogle af dem har.
Og det er dem her, vi har beskyttet?
De er magtfulde folk.
Uden tvivl.
Så vi kigger bare den anden vej?
Vi gør ingenting, og tillader at det her sker?
For at beskytte vores egne.
De kan udrydde os når som helst, hvis de vil.
Og nu er missionen slut.
- Ja. - Og nu må jeg få det at vide.
Uanset hvad der kan være sket med Olivia.
Uanset hvor meget hun kan have lidt.
Og hvem det her så end er...
En politikers søn.
Var det her svin en af Stallings kunder?
- Ja. - Hvordan skete det?
Hvordan opdagede de os?
Den del ved jeg ikke noget om. Betyder det overhovedet noget nu?
Selvfølgelig betyder det noget.
Mere end noget andet. Sådan her er vi ikke, Henry.
Du er ikke den eneste, der er oprørt. Ingen derude er glade.
Glade? Tror du, Olivia er glad?
Det her skulle aldrig være sket, Henry!
Men det gjorde det altså.
Vi tager af sted. Så prøv at ordne det.
Hvis hun er i live, finder du hende der.
Vent. De fortalte om, hvad der skete hos Stallings.
De sagde, du slog tre mennesker ihjel.
- Passer det? - Jeg forsvarede mig.
Så du var nødt til det?
De første to var jeg nødt til at slå ihjel.
En mand og en kvinde.
Det var selvforsvar.
Men den tredje...
...var ikke.
Tankerne kørte gennem hovedet på mig.
"Jeg er i fare." "Han er en ond mand." "Hvad, hvis han griber ud efter..."
"Måske er det retfærdighed.
Eller det kan i hvert fald retfærdiggøres."
Men lige før jeg...
Lige før jeg trykkede på aftrækkeren...
...forsvandt alle de tanker, og der blev helt stille.
Og...
Jeg slog ham ihjel, fordi jeg havde lyst.
Det er vanvittigt. Jeg ved det godt.
Jeg tror, at jo længere vi bliver her, jo mere menneskelige bliver vi.
Jeg må af sted.
I løbet af din tid her har du fundet dusinvis af mennesker,
ikke? Mindst. Måske flere.
Du leder altid efter mænd, kvinder eller børn.
Denne Olivia i dag. Jeg håber, du finder hende.
Men uden din søster er jeg bange for, at du for altid vil være fortabt.
Så det er disse magtfulde og privilegerede mennesker,
der stod bag Olivias forsvinden.
Nu forstår jeg det.
Vi bliver afpresset med truslen om at blive afsløret.
"Sig til Sugar, at han skal droppe sagen. Ellers afslører vi jeres hemmelighed.
'Rumvæsenerne går rundt iblandt os.' Sådan ville overskriften lyde."
Det ville være skidt.
Jeg bryder mig ikke om det, men jeg forstår det.
Henry har ret. Vi er blevet her for længe. Det er på tide at tage hjem.
STEM PAVICH IND I SENATET "PÅ DIN SIDE"
PAVICH SENATET
- Stop! Det er vagten. Hænderne op. - Hænderne er oppe.
Se, mine hænder er oppe.
Læg våbenet.
- Okay. Bare tag det... - Læg pistolen på gulvet.
Okay. Jeg er på din side. Jeg lægger pistolen...
Jeg sagde "stop!"
Du må høre på mig. Vi kan ikke tage af sted herfra.
Jeg er privatdetektiv. Jeg er hyret til at finde en forsvunden kvinde.
Jeg har hørt mange dårlige undskyldninger for indbrud før.
Ligner jeg en narkoman? Hør på mig.
Min pung. Min autorisation, mit kørekort, mit id er alt sammen i min pung.
- Venstre brystlomme. Derinde, ja. - Venstre brystlomme?
-"John Sugar." Er det dit rigtige navn? - Mit rigtige... Ja.
- Er det din blå bil derovre? - Ja.
Måske er det den forkerte adresse. Måske tager jeg fejl.
Men hvis du en dag hører om en kvinde, der er blevet tortureret
og mishandlet i det her hus,
og du ikke brugte bare et enkelt minut på at prøve at hjælpe hende
og bare gik uden at undersøge det...
Den slags fortrydelse har du ikke brug for. Tro mig.
Det er nu, det gælder. Du har ikke lyst til at tænke:
"Hvis jeg bare kunne spole tiden tilbage."
Bliv der.
Jeg undersøger kælderen.
Hallo?
Er der nogen dernede?
- Senatorens søn. - Hallo?
Selvfølgelig.
Hey.
Hvad fandt du?
Ingenting. Eller rettere, en hammer.
Men i en kælder ville jeg også opbevare min hammer.
Er du sikker på, at du har kigget overalt?
Temmelig sikker.
Nå, det er min fejl.
Det må man sige.
Hvad så nu?
Hvem har fortalt dig, at der var nogen dernede?
En ven. Det var forkerte oplysninger.
Det sker nogle gange. Men det er pinligt.
Hvilken ven?
Hvilken ve... Det ved du godt, jeg ikke kan sige.
Fortrolige kilder er en forudsætning i min branche.
Hvem har fortalt dig, at der var nogen i min kælder?
Jeg troede ikke, jeg udløste nogen alarmer.
- Du var dygtig. - Var jeg?
Jeg kom bare hjem fra arbejde.
Der var jeg heldig.
Og du uheldig.
Det behøver ikke at gå sådan her.
Ingen andre behøver at komme til skade.
Heller ikke dig.
Jeg har faktisk ikke noget imod, at folk kommer til skade.
For mig er spørgsmålet blot: "Skal jeg begynde med hammeren?"
Hvad hedder du?
- Ryan. - Ryan.
Det er forbi. Skal vi ikke bare stoppe her?
- Jo. - Lad være! Lad være!
Olivia.
Tekster af: Simon Boertmann Brüel