Dėmesio, patekom į keblią padėtį,
nematom, kas dedasi.
Džimi, mes vakaruose. Slėnio kairėje.
Jau artėjam.
Judinkitės!
Dafai, sužeidė Fordą.
Turim grįžti jo.
Eime.
Dafai, eime!
Kontaktas!
Eime.
Tau viskas gerai. Pažiūrėk į mane.
Kvėpuok.
Mes nemirštam. Girdi?
DABARTIS
Ačiū, brolau.
Ko norėtum, papi?
Ko nors šalto.
O taip.
Na, dalink.
Šiknius.
Eina šikt.
Kas nepatinka?
Ne, viskas gerai.
Svarstau, gal priimtumėt dar vieną?
Jei turi pinigų, mielai paimsim juos iš tavęs.
-Koks pradinis? -200 dol.
O šitas tiks?
Padarykit vietos nepažįstamajam. Jis ką tik išsipirko.
Du šimtai dolerių. Neišleisk visko iškart.
Atsakau. Statau viską.
Tavo veidas akmeninis, viršininke.
Jis toks, kokį turiu.
Parodžiau savo. Ką darysi?
Man stinga šiek tiek.
Taip.
Ką čia darai, velniai rautų?
Išlošiu.
Sumautas niekšelis. Sukčiauji.
Grąžink laikrodį.
Pamėgink atsiimt, asile.
Leisiu nuspręst savo vaikinam.
Viešpatie aukštielninkas.
O tu kietas šiknius.
Į galvą tau duot nepajėgsiu.
Derėtų tiesiog nušaut čia pat, kur stovi.
Aš stoviu čia.
Mano motociklo negausi.
Man ir nereikia.
Pasiimu savo pinigus ir laikrodį.
Jūs apgailėtini. Velniai rautų.
Kaip laikais?
MOTELIS
Foskai.
Taip, čia Maksas.
Grįžau į miestelį.
Noriu paklaust. Rytoj dar rengi tą šventę?
Taip, ateisiu.
Ir atsivesiu draugą.
Labas.
Mes pažįstami?
Ne, aš tik norėjau...
Ką gi, teks paprakaituot.
Paklausyk.
Aš Maksas.
Buvau bare vakar. Mačiau kaip susitvarkei.
Turiu pagirt, tavo įgūdžiai puikūs.
Paklausyk.
Pavaišinsiu tave pusryčiais, o tu išklausysi, ką turiu pasakyt.
Kiaušinienė, šoninė, gal dar čoriso.
Klausyk...
Jei nepatiks, ką sakau, jei nesudominsiu,
patrauksim savais keliais.
Be jokių nuoskaudų.
Be to, pusryčiai - pigiausias dienos maistas.
Tu manęs nepažįsti, bet aš pažįstu kovotojus.
Tie tavo įgūdžiai galėtų būt aukso kasykla.
Jeigu juos išnaudotų tinkamas žmogus...
Puiki kalba, seni.
Aš nenoriu būt išnaudojamas.
-Tiesiog... -Tą jau padarė mano šalis.
KONTORA
Pasakyk man...
kiek pinigų vakar uždirbai?
Pakankamai.
Pakankamai kam?
Vienai ar dviem naktim šūdiname motelyje?
O jei uždirbtum tiek, kad galėtum gyvent padoriai,
sakykim, mėnesį? O gal ir daugiau?
Pasakyčiau, kad aš nenoriu įleist šaknų.
Bet kažko juk nori?
Nagi. Kažko juk reikia. Visiems reikia kažko.
Man nieko nereikia. Viską turiu šitam krepšy.
Pasakyčiau, ko tam krepšy nerastum.
Ir ko gi?
Progos išsiliet.
Taip.
Mačiau tave vakar.
Svarbiausia, mačiau tavo veidą.
Tavo akis.
Norėjau tą klouną ne tik pasmaugt.
Norėjai priverst jį suprast,
kad tu pasirengęs įrodyt visam pasauliui...
Nemanyk, kad pažįsti mane.
-Ir nesakau, kad pažįstu. -Nereikia.
Nesakiau, kad pažįstu.
Bet aš žinau tą išraišką.
Taip pat atrodė mano brolis, kai grįžo iš Afganistano.
Turbūt taip pat atrodė,
kai įsikišo gloką sau į burną ir iššovė.
Vakar dariau tai, ką turėjau padaryt. Ir viskas.
Taip, suprantu.
Bet tavyje yra daug pykčio.
Jei nerasi būdo išliet tą mėšlą,
jis suės tave gyvą.
Tu skiedi.
Jei nesiliausi, tas mėšlas užgrauš tave gyvą.
Tau sunku parduot, bičiuli.
Tai kad aš net nesuprantu, ką tu parduodi.
Tada leisk parodyt.
Pradėkit statymus, šikniai.
Degradavę išgamos.
Pasakysi, kas čia dedas?
Bičiuli, čia yra tau proga išsilieti.
Išsiliet?
-Ar čia tai, ką galvoju? -Na, ką galiu pasakyt...
Žinai pirmą kovos klubo taisyklę. Palauk čia.
-Bičiuli. -Sveikas, Maksi.
Labas, brolau. Kaip sekas?
Noriu pakalbėt su tavim.
Sakau, jis kietas.
Gerai? Padaryk man paslaugą.
-Gerai. -Gera, brolau.
Statybai baigti, šikniai.
Viskas, pendejos.
Daugiau jokių statymų.
Gerai, pradedam.
Pasitrauk. Nagi.
Dabar aš kalbu.
Taisykles žinot.
Po visko nugali tas, kuris atsiduria ligoninėj.
O tas, kuris morge, pralaimi.
Tikroje kovoje taisyklių nėra.
Pasirengę?
Pasirengę? Pradedam!
Nagi.
Taip. Per lėtai. Ateik čia.
Na?
O taip!
Neškit tą šūdžių iš čia.
Nevykėlis. Nešdinkis iš čia.
O tiems, kurie dar nėra visiškai bankrutavę,
turim ypatingą kovą.
Karlofą žinot visi.
Karlofai!
Palaukit. Tylos, po velnių.
Žinau, kad norit statyt už jį.
Už dičkį. Frankenšteino pabaisą.
Bet, žinot, ką?
Galit rizikuot savo sunkiai uždirbtais pinigais statydami už nepažįstamąjį.
Šiandien pristatau jums...
Maksi, koks jo vardas?
Velnias. Kuo tu vardu?
-Sakyk. -Na, jau ne.
-Ką? -Tikrai ne.
Nepalik manęs šitaip. Pavaišinau pusryčiais.
-Pavaišinai pusryčiais? -Taip.
Pigiausiu dienos valgiu. Jokių nuoskaudų.
Tikrai ne.
Regis, turim čia myžnių.
Tikrai? Tu apsimyžėlis? Prakeiktas bailys.
Prakeiktas bailys!
Girdėjai. Tu prakeiktas bailys.
Jeigu jis lieka, siūlau 10 prie 1 už apsimyžėlį.
Pavaryk.
Jūs degradavę išgamos.
Įkrėsk jam.
Lengvi pinigai, Maksai. Tau reikia persišviest galvą.
Aha.
Taip!
-Eina šikt. -Taip!
Lengvi pinigai, a? Kur jau ne. Mokėk.
Nagi. Ačiū.
Eina šikt.
-Ei, palauk! -Farai!
Bjaurybė.
Atvažiavo pačiu laiku.
Neversk manęs pasigailėt.
Ko tau gailėtis? Ką tik išvelėjai kailį jam.
Vos nepamiršau.
Štai.
Kas čia?
-Tavo laimėjimas. -Laimėjimas?
Už kovą.
Aš nestačiau.
Aš stačiau už tave.
Pasinaudojai mano pinigais?
Padavei krepšį, o aš pamačiau viduj pinigus.
Foskas už tavo pergalę siūlė santykį 10 prie 1.
Mačiau tavo įgūdžius. Žinojau, kad nepralaimėsi.
Mano įgūdžius.
Kodėl nestatei savo pinigų?
Būčiau statęs. Bet išleidau viską tavo pusryčiams.
Skaidrumo dėlei, paėmiau sau komisinį.
Administracinėms išlaidoms.
Administracinėms išlaidoms?
Klausyk...
-Turi kur apsistot Los Andžele? -Dar ne.
Nesijaudink, pasirūpinsiu.
Na, jeigu pasirūpinsi.
Iškart ramiau jaučiuos.
Džiaugiuosi.
Kas tau yra? Ko ieškai?
-Mažiuk, ko ieškai? -Nieko.
Nieko neieškau. Saugokis.
-Viskas gerai, mažyte. -Mama.
-Paėmei mano daiktus? -Ką?
-Ar paėmei? -Nurimk.
-Mama. -Mažyte.
-Šikniau! -Neliesk manęs.
-Nešdinkis iš čia! -Ne!
Mama.
-Nešdinkis lauk! -Mažyte!
Nešdinkis!
-Ne! -Stenai, nešdinkis iš mano namų.
-Kas čia dabar? -Negali taip elgtis.
Kas tu toks, po velnių?
Nešdinkis iš čia.
-Viskas gerai? -Taip.
-Tikrai? -Taip.
-Ei. -Kada tu išėjai?
Pačiu laiku.
Kas čia?
Velnias.
-Sveikas, Stenai. -Ne, žmogau... Velnias.
-Kur eini, Stenai? -Aplankyt Seidžo.
Eime. Seidžas laukia.
Gerai.
Eik.
Man nusišikt.
-Man nusišikt. Eime. -Nagi, žmogau, aš nenoriu...
Ar turim eit? Aš žinau...
Eime.
Stenai.
Kietasis Stenas. Kaip laikaisi?
Seidžai.
Smagu tave matyt.
O man tave, Stenai.
-Turim bėdą. -Tikrai?
Yra bėda?
Bėda ta, kad tavo apskaita skylėta.
Trūksta krūvos pinigų, o man niekas nieko nesako.
Kokio velnio?
Kur mano pinigai?
Kalbam apie mano pinigus?
Matai? Negražiai atrodau įmonės akyse.
Abu ne taip viską supratot.
Gerai, vadinasi, bėdos nėra.
Turiu tavo pinigus, tiesiog...
Prakeikta kale.
Seidžai, juk pažįsti mane.
Viešpatie.
Tik...
Viskas gerai, mažyte.
Tau pasisekė.
Labas.
Ateik čia.
Jei pasakysi tiesą, nepyksiu.
Nagi, Stenai. Galvok, šikniau.
Žinau, kur jie.
Mano merginos namuose. Galim važiuot paimt.
Sėst į mano mašiną ir važiuot.
Žinai, apie ką jis kalba?
Meldžiu...
Gerai. Tada iškuopk tą mėšlą.
Eina šikt. Kodėl? Jis uždirbdavo.
Jei neatneši mano pinigų,
ateis tie, prieš kuriuos aš atrodysiu kaip Snieguolė.
Iš ko man dabar imt tuos pinigus?
Atsikratyk palaikais.
-Viskas gerai? -Ne.
-O pinigai? -Nenoriu kalbėt.
Kinkeidas.
Velnias. Duok 20 min.
Gaujų susišaudymas, šeši negyvi.
Net nesitiki.
Nieko sau. Statai ir taisai viską.
Maksas sakė, kad turiu atidirbt už pastogę.
-Ačiū. -Prašom.
Sutaisiau ir kriauklę. Nebuvo spaudimo.
-Ką? Nerealu. Ačiū. -Prašom.
Malonu sulaukt pagalbos čia.
Ir sutaisiau tavo vonios lemputę.
Prašom.
-Ačiū. -Aha.
Eik į namus.
-Ačiū. -Prašom.
Seidžai.
Maksas Bomeris. Girdėjau, kad tave paleido.
Prieš dvi savaites. Lygtinai.
Prieš dvi savaites?
Senokai.
Maniau, mes draugai, Maksai.
Jokios žinios. Neskambini, nerašai.
Važiavau.
Bet dabar aš čia.
Taip.
Kur mano pinigai?
Akivaizdu, kad čia ne viskas.
Čia geros valios ženklas.
-Tikrai? -Taip.
Gražu. Dėkoju.
Tik nelabai pakaks. Trūksta dar 39.
39?
Ne. Kai sėdau, buvo 20.
Manai, tau sėdus viskas baigės?
Maksai, jie norėjo tave patvarkyt ten.
Bet aš neleidau. Žinai, kodėl?
Nes tu degradas, bet su auksine širdim.
Tu myli savo šeimą ir nenorėtum, kad jai kas nutiktų.
Nemėgink artintis prie mano šeimos.
Tai nevelk jų čia.
Nusipirkai vieną savaitę.
Tai leisk man užsidirbt.
-Ringe. -Ne, tos dienos praėjo, Maksai.
Kalbu ne apie save. Pažįstu tokį vyruką.
Jis tikrai kietas.
Reikia tik vienos dvikovos įrodyt.
Tikrai?
-Karteri. -Ką, bose?
Ką pasakysi?
Ką?
Ar suteikt senam draugui šansą?
Leisk man jį sudaužyt ir išmesk į upę.
Taip. Jis nevynioja į vatą.
Klausyk, tiesiog...
Nežinau... Duok santykį 3 prieš 1.
Maniškis prieš bet kurį iš taviškių.
Ar tikrai nori tokių lažybų su manim?
O ką turiu prarast?
-Kovotojus išrinkt tu moki. -Ačiū.
Lažintis nesugebi nė velnio, bet ir nebūtume čia, jei gebėtum.
Ką gi, gerai.
Viena kova, santykis trys prieš vieną.
-Sutarėm. -Gerai.
Kas ten per kovotojas?
Tu jo nepažįsti.
Čia mano tėčio kriaušė.
Jo kairys kablys buvo geresnis.
-Ką tu žinai apie boksą? -Jis išmokė šio bei to.
-Išmokė? -Taip.
-Gerai, kad išmokė. -Taip, bet jis mirė.
Užjaučiu. Tau turbūt buvo sunku.
Hana, prieš grįždama išnešk šiukšles.
-Gerai, ponia. -Ačiū.
-Alkanas? -Aš visada alkanas.
Gerai. Vakarienė jau greit.
Miela mergaitė.
Žinau.
-Kažkas skaniai kvepia. -Ačiū.
Palikau tau švarių rankšluosčių.
Gerai, ačiū.
Tikrai labai ačiū.
Už ką?
Kad priėmei. Jaučiuos kaip benamis šuo.
Aš myliu benamius šunis.
Nuo pat vaikystės.
Pamenu, buvo toks mielas šunelis.
Lakstė rajone.
Norėjau jį priglaust, bet tėtis neleido.
Tai paslėpiau ir šėriau dvi savaites.
Ar jis persigalvojo paskui?
Ne. Nunešė į prieglaudą ir užmigdė.
-Ne... -Kad man būtų pamoka.
-Žiauru... -Taip.
-Pasimokei? -Ne.
Vis dar myliu benamius šunis.
Labas.
Žiūrėkit, kas nutarė pasirodyt.
Pražiopsojau.
Taip. Vakarienė buvo skani.
Atsiprašau.
Kol tavęs nebuvo, Dafis viską taisė.
Bent jau tiek.
Būtum jį matęs. Tikras visų galų meistras.
Ačiū, kad padėjai.
Vis dar tas pats senasis Maksas.
Hana, padėsi išplaut indus?
-Prašau. -Gerai.
-Ačiū. -Skaniai kvepia.
Ačiū.
-Buvo skanu. -Net labai.
-Graži šeima. -Taip.
Kur buvai?
Nori žinot, kur buvau?
-Taip. -Tikrai?
Taip.
-Tariausi dėl kito dalyko. -Kito dalyko?
Mes dar nepadarėm pirmo dalyko.
Aš kalbėjau su savo žmogum.
Jis gali mus įtraukt į kitas kovas.
Didesnė arena, daugiau pinigų.
-Tavo žmogus? -Taip.
Kitos kovos? Vėl tos nesąmonės aikštelėj?
-Ne, Dafi. -Nenoriu.
Paklausyk manęs.
Ne ten. Kalbu apie tikrus pinigus.
Tikrus pinigus.
Juk sakiau, kovotojus aš pažįstu.
Tie valkatos neprilygsta tau.
Mes galim imtis to mėšlo.
Mes?
Taip, mes. Kaip komanda.
Logiška. Mane daužo, o tu užsidirbi.
-Na, reikia kažkaip suktis. -Taip, į sveikatą.
Ji mano viena geriausių kovotojų.
Surinkau tau 20.
Kažkaip lengvoka.
Taip. Aš stengiuos.
Šįvakar uždirbsim 150. Lengvai.
Ačiū.
Ačiū, kad sutikai, seni.
Gerai.
Jei laimėsi, pagaliau grąžinsiu skolą tam šikniui.
Būsiu iš tiesų laisvas po labai ilgo laiko.
Žiūrėk, kad toks ir liktum.
-Čia taviškis? -Taip.
Atrodai kaip kietas šiknius. Vidutinio svorio?
Manai, pajėgsi?
Pažiūrėsim.
-Tarėmės 3 prie 1? -Taip.
Tegu būna 5 prie 1.
Mes tarėmės, kad trys.
5 prie 1, arba išeinu.
O jis drąsus.
Ir turi įgūdžių.
Ir įgūdžių? Tu turi įgūdžių užsidirbt?
Tai pastatyk ir sužinosi.
5 prie 1?
Gerai.
Eime.
Gerai.
Šįvakar turim naujų veidų. Ne, patikėkit manim.
Mačiau kaip kovoja abu. Jie tikri pretendentai.
Jūsų laukia puikus reginys.
Taigi, taisyklės.
Kovojat, kol vienas krenta. Jokių pasidavimų.
Supratot?
Tu supratai?
Pradedam kovą!
Ne!
Nagi!
Taip ir toliau!
Taip!
Štai apie ką kalbėjau.
Štai ką norėjau tau pasakyt.
Sveikinu.
Ką tau sakiau, Seidžai?
-Atskaičiuok tą pergalę nuo skolos. -Gerai.
Ką gi, pastatei mane į vietą.
Bet duok man dar vieną šansą.
-Šansą kam? -Atsilošt pinigus.
Tu prieš Karterį.
Ne.
Ką pasakysi, kaubojau?
Jis ne kaubojus.
Koks santykis?
Dafi, paklausyk, tu nebeprivalai.
-Dvigubai arba nieko. -Trigubai.
Trigubai arba nieko. Jis pasilieka pinigus ir išeina.
Tu nesveikas. Bet tavo žodžiai šildo.
-Viskas gerai? -Taip.
Susitarėm.
Kur ir kada?
Čia ir dabar.
Gerai.
Nagi!
Pakaks!
Stok! Tu nugalėjai.
Nugalėjai.
Dafi, tu kietas šiknius.
Bet štai ką pastebėjau.
Smūgiuodamas nepakeli pėdų.
Reiktų kiek pasistiebt, taip smūgis būtų stipresnis.
-Tikrai? -Taip.
Štai.
Didžioji dalis.
Galiu paklaust kai ko rimtai?
Kodėl tu Los Andžele?
-Kodėl aš Los Andžele? -Taip.
Dėl šeimos.
Mano mama...
Ji mirė netikėtai prieš dvejus metus.
Manęs čia nebuvo. Nieko nebuvo su ja.
Užjaučiu.
Tai ją tiesiog užkasė kažkur.
Vieną.
Man reikia nupirkt jai antkapį.
Įsigysiu žemės. Ir ji galės ilsėtis ramybėje.
Štai kodėl aš Los Andžele.
Tu nori pasielgti teisingai jos atžvilgiu.
Širdyje esi geras žmogus, Dafi.
Gal dėl to ir sutikai mane.
Gal.
Pailsėk, žmogau.
-Klausau. -Turiu Steno merginos adresą.
-Reičelė Bomer? -Taip.
Ieškom Stenlio Lazaro.
Jo čia nėra.
Turėsim apieškoti namus.
Be kratos orderio neleisiu.
-Eikit. -Ką jūs darot, po velnių?
-Neliesk manęs. -Šalin.
Negalit eit į mano namus. Nelieskit jos. Hana, ateik čia.
Prisėskit, abi.
Apžiūrėkit viską.
Išverskit viską. Vaiko kambarį. Viską.
Kas nors eikit ten.
Šūdo krūva.
-Į vaiko kambarį. -Aš nueisiu.
Greičiau.
Ieškokit.
Kas čia? Patikrinkit.
Namas švarus.
Velnias.
Tu protinga moteris, Reičele.
Ir mama.
Nori jai geriausio, taip?
Pažiūrėk į mane.
Tavo vaikinas Stenas...
jis šūdo gabalas.
Tau bus geriau jei rasi pinigus.
Būti motina taip sunku.
Amžinai trūksta laiko.
Viskas gerai, mažyte.
Ramiai.
Kur mano pinigai, Rufusai?
Man reikia dar šiek tiek laiko.
-Blogas atsakymas. -Viešpatie...
Rufusai, išterliojai mane.
Gerai, nusiramink.
Gerai.
-Nagi. -Gerai.
Štai, paimk. Daugiau neturiu dabar.
-Kas čia? -Likusius turėsiu kitą savaitę.
-Kitą savaitę? -Ne!
Rytoj. Nes šitą prisiminsi kaip masažą.
Ne viską nusivalei.
Tai jau tikrai.
Draugai centre nerimauja.
Malonu. Bet jų nerimas nė kiek nepadeda.
Aš tik pranešu.
Tavo partnerė nesivaldo.
Jos mąstymas pakrikęs.
Girdėjau, turėjai bėdų su informatorium.
-Pameni Steną Lazarą? -Tą šūdo gabalą? Taip.
Sako, jis plauna pinigus Seidžui Parkeriui.
Plovė.
Patikėjom jam išplauti pinigus kolegai.
Bet dingo šešiaženklė suma.
Kokiam kolegai?
Draugams iš pietų.
Kiek tu skolingas?
Labas, Ridžvei. Tave sunku susekti.
Penkis šimtus tūkstančių.
Turim mažiau nei savaitę grąžint.
Penki šimtai? Draugai iš pietų?
-Gali paimt iš sąskaitų? -Tokios sumos greitai nepavyks.
-O koks Seidžo vaidmuo? -Jis irgi susijęs.
Turiu kelis variantus prasimanyt pinigų.
Gerai.
Mano kantrybė senka.
-Jau pasirūpinom. -Gerai.
Nenorėčiau išgirst apie tave per žinias.
Juk sakiau, jau pasirūpinom.
Turiu komandą. Šešių vyrų.
Žudikai su ženkleliais.
Gali jais pasikliaut.
Jei gerai sumokėsi, mes tau padėsim.
Gerai, kviesk juos.
Tik-tak.
Velnias.
-Viskas gerai? -Kaip tu?
-Negerai. Pažiūrėkit į namus. -Eina šikt.
-Jie viską nusiaubė. -Kodėl? Ką sakė?
-Ieškojo Steno. -Steno?
Kur jis įsivėlęs?
Jam priklausė skalbykla. Žinau tik tiek.
-Ir viskas? -Taip.
-Ką dar sakė? -Kad ieško pinigų.
Ir klausinėjo apie kažkokį Seidžą.
-Pažįsti? -Seidžas.
Maksai, ar jis čia ateis?
Ar ateis? Ką man daryt, Maksai?
Paklausyk...
Būk čia. Paklausyk manęs.
Būk čia. Užsirakink duris. Mes greit grįšim.
-Užsirakink. Paskambinsiu. -Jokių farų. Nieko neįleisk.
Gerai?
Kur Seidžas?
Nepatarčiau.
Jis kabinete.
Eime.
-Kas per velnias? -Ką?
Nusiuntei farus pas mane, kad išpurtytų mano šeimą?
-Nesiunčiau. -Meluoji.
Nusiaubė mano namus, apstumdė mano sesę.
-Ką? -Grasino jai.
Čia ne mano darbas.
Bet žinau, kad Stenas skolingas
pavojingesniems už mane.
Jei nori prasidėt su jais, pirmyn.
Bet pinigai dingo tavo sesers namuose.
Jei ne tavo darbas, tai tada kieno?
Neleisk saviškiams artintis prie mano šeimos.
Atšauksiu šunis jei grąžinsi skolą.
-O tu kovosi pas mane. -Ne.
Duodu 48 val. nuspręst.
Paskui viskas nebepriklausys nuo manęs.
Seidžai, velniop visa tai.
Maksai, liaukis.
Mes draugai, aš tave myliu.
Nori dar vieno šanso iškovot titulą?
Tau pasisekė.
-Tu šaunuolis. -Taip.
Labas.
Pažįstu tave?
Aš pažįstu tave.
Paskambink, jei norėsi pasikelt.
Pasikelt?
Kas per velnias? Kas čia per farai?
Velniai rautų.
Kas čia dedas, po velnių?
Nežinau. Bet tie farai blogi.
Tavo sesė turi bėdą, Maksai.
Aš dėkingas už viską, bet tu neprivalai čia veltis.
Čia mano kova.
Čia mūsų kova.
Mūsų kova.
Važiuojam.
-Ką čia veiki? -Man reikia dvikovos.
-Tai ieškok. -Foskai. Ką man turi?
Su tavim geriau nesirodyt dabar.
Seidžas duos į galvą vien už tai, kad kalbu su tavim.
-Jis nori skolos. -O aš bandau jam grąžint.
Kas yra, jis nebeturi ką siųst į ringą?
Liaukis.
Juk abu žinom, kad ne jis vienintelis
rengia kovas šiam mieste.
O kaip ta moteris?
Rimtai nori?
Gerai.
Pasidomėsiu.
-Lieku skolingas. -Nepamiršk, kad taip sakei.
-Pažiūrėk į mane. -Ar gali kvėpuot?
Uždėk ant žaizdos.
-Kvėpuok. -Gerai.
Tu išeisi iš čia. Girdi?
Dafi, laikyk prispaudęs. Pakelsiu jį į priekį.
Skaudės. Tu pasirengęs?
-Trys, du, vienas. -Velnias!
Gerai.
-Nusiramink. -Gerai.
-Čia niekis. Mes ištrūksim iš čia. -Tau viskas gerai.
-Mes ištrauksim jį iš čia. -Taip.
Taip.
Fordai.
Mes tau padėsim, bičiuli.
Padėsim, seni.
Velnias.
-Reikia eit. -Velniai rautų.
Mes grąžinsim jį artimiesiems, Dafai.
Grąžinsim artimiesiems, po velnių.
-Nagi. -Kelkis.
Labas.
Ir tu neužmiegi?
-Prikėliau? -Ne.
Visą naktį nemiegu.
Hanos neprižadintų net žemės drebėjimas.
-Tad nesijaudink. -Gerai.
Ačiū. Už viską.
Kad sutvarkei viską.
Aš labai tai vertinu.
Nėra už ką.
Papasakok apie save.
Kaip buvo kariuomenėje?
Iš pradžių normaliai.
Įstojau jaunas. Norėjau pakeist pasaulį.
-Tikrai? -Taip. Bet pasaulis pakeitė mane.
Kaip?
Mačiau negerų dalykų.
Kai matai blogiausią, ką gali žmonija, daugybę kartų,
tai negali tavęs nepaveikti.
Užjaučiu.
Netekau daug gerų draugų, brolių.
Matau jų veidus kasnakt, kai užsimerkiu.
Kiekvieną naktį.
Negaliu pabėgt nuo to.
Todėl nuolat keliauju.
Taigi...
Štai tokia mano liūdna istorija.
Ne tokia ir liūdna.
Užeik.
Kuo galiu padėt, Foskai?
Reikia klaust, kuo aš galiu padėt tau.
Suintrigavai.
-Dafis. -O ką jis?
Nori žinot apie jį?
Eina gandas, kad per jį turėjai nuostolio.
Kad per jį apsikvailinai.
Aš tau panašus į kvailį, Foskai?
Ar būčiau čia, jei būtum?
-Aha. -Maksas nori kovos.
Su dideliu uždarbiu.
Gerai. Duokim, ko jis nori.
Pažiūrėsim, ar atsilaikys prieš rimtus vyrukus.
Čia bus rimta. Pasirengęs?
Foskai.
Kas per velnias?
Lieki rimtai skolingas, Maksai.
Teko nemažai pasistengt, kad tave čia įleistų.
Nesijaudink, gausi savo dalį.
-Tikrai? -Gaus ir Seidžas.
Pirmiau turit laimėt.
Čia pradinis mokestis.
Pridėjau šiek tiek už Santjagą. Nes tu man patinki.
Ką žinai apie jį?
Jis tikrai lėtesnis už tave.
Bet mėgins pasinaudot savo svoriu. Prispaust tave.
Todėl daug judėk.
Tu kovosi su policininku.
Ką?
Jis kaunasi nešvariai. Saugokis.
Kova yra kova.
Turėčiau prirakint tave prie to stulpo.
Nors ir smagiai skamba,
jei kalbi apie Steną, tai jis šūdo gabalas.
Savinosi pinigus. Ir sumokėjo už tai. Jo nebėra.
Nelabai supranti. Namuose nieko neradom.
Tu kaltas.
Ne. Kalti mes abu, detektyve.
Jei bandysi mane spaust,
aš spausiu tave.
Nusipelniusi detektyvė Elen Ridžvei, su 20 metų patirtimi,
susijusi su kvaišalais, pinigais, gaujom, karteliais.
Visi laikraščiai rašys.
Turiu nuotraukų.
Aukštos raiškos.
Pasirengę šiam vakarui?
Ar pasirengę išvysti kovas?
Kovotojai.
Vienintelė taisyklė - taisyklių nėra.
Šįvakar šie gladiatoriai kaunasi už kraują.
Jie kaunasi už pagarbą.
Jie kaunasi jums.
Tad pradėkim kovas!
Pirmyn!
Atsargiai!
Nagi!
Taip!
Nesąmonė!
Nagi!
Taip!
Viskas gerai.
Taip!
-Taip! -Mes turim nugalėtoją!
Nugalėtojas!
-Velnias. Kas nutiko? -Kas nutiko?
Taviškis nužudė farą. Štai kas nutiko.
Los Andželo policija!
Visi tučtuojau nešdinkitės iš čia.
Visi lauk!
Nešdinuos, kol Ridžvei nerado manęs.
Ji norės tavo plakančios širdies ant lėkštutės.
Eime.
Nešdinamės iš čia.
Santjagas dirbo po priedanga.
Parašyk, kad nužudymas, susijęs su gaujomis.
Jis buvo geras faras.
Jis buvo vienas mūsų.
Seidžas šantažuoja mus.
Sako, kad turi nuotraukų, kur mes susiję su Osalivano byla.
Tada velniop jį.
Pasirūpink, kad nesusietų su mumis.
Gerai.
Mama, galėjai pasibelst.
Kai pradėsi mokėt už nuomą, aš pradėsiu melstis.
-Paaiškinsi, kas čia? -Velnias.
"Velnias?"
Hana, kodėl jie mūsų namuose?
Paklausk to šūdžiaus, su kuriuo draugauji.
Ką pasakei?
Žinai, kad taip ir yra.
Jis šūdžius.
Pažiūrėk, kaip elgiasi su tavim.
Turėjo tuos pinigus, žinojo, kad mum jų reikia,
kad amžinai vėluojam, sunkiai duriam galą su galu.
Bet pamiršo, kad turi, nes amžinai apsvaigęs.
Nekenčiu jo!
Nekenčiu, kad tu su juo. Nekenčiu, kaip jis elgias su tavim.
Nekenčiu, kad jis toks būna su tavim.
-Tu to nenusipelnei. -Gerai, mažyte.
-Tik norėjau padėt. -Žinau.
Atleisk.
Nenorėjau, kad tie farai nusiaubtų namus.
-Pažiūrėk į mane. -Nenorėjau, kad nukentėtų kas nors.
-Tu nekalta. -Atleisk.
Čia mano kaltė.
-Myliu tave. -O aš tave.
Viskas gerai.
-Maksai. -Paklausyk manęs.
Susikrauk daiktus.
Už 15 min. būk pasiruošus. Mes tuoj būsim.
-Ką čia kalbi? -Paaiškinsiu, kai atvažiuosim.
Maksai, paklausyk.
Mes radom pinigus.
Tai pasiimkit, nes prireiks.
Būk pasirengus išvykt, kai tik atvažiuosim.
Gerai. Kraukis daiktus. Išvykstam.
-Ką? -Kraukis daiktus. Greičiau.
Mama!
Čia Kinkeidas. Susišaudymas Vabašo ir 4-osios teritorijoj.
Įtariamasis ginkluotas. Atsiųskit pastiprinimą.
Greičiau!
-Kas dedas? -Lipkit.
-Hana, greičiau. -Eime.
Reičele, greičiau į mašiną! Turim važiuot!
Maksai, kas dedas?
Pasilenkit!
-Mama! -Greitąją!
Kviesk greitąją!
-Žiūrėk į mane. -Eina šikt.
Hana, žiūrėk į mane. Viskas bus gerai.
Paklausykit, pašovė mano dukterėčią.
Atsiųskit ką nors čia greičiau.
B, O, M, E, R. Taip, Hana Bomer.
Aš jos dėdė. Paskubėkit.
Kvėpuok.
-Kada bus? -Laikykis.
Greitoji bus už dviejų minučių.
-Nenoriu mirt. -Nemirsi, mažyte.
Nemirsi.
Kur jie?
Turim viską užbaigt šįvakar.
Taip ir padarykim.
Duok mobilų.
Kam?
Paskambinsiu kai kam, kas galėtų padėt.
Dafai!
Labas.
Nesėlink taip prie manęs.
-Kaip laikais, Dafai? -Kaip tu?
Pažiūrėk, nė kiek nepasikeitei.
-Kaip tu? -Labas.
-Čia Maksas. Pasakojau. -Labas, aš Donas. Malonu.
Prisėskit. Norit alaus?
Taip.
-Eina šikt. -Kaip tu gyveni?
Pamažu.
Tik pažiūrėk į tave.
Pažiūrėk į tave. Eina šikt.
-Kiek laiko praėjo? -Septyneri metai.
-Eik tu šikt. -Taip.
Neskaičiuoju, bet...
Bandžiau susisiekt su tavim.
-Tikrai? -Taip.
Man buvo toks periodas...
Taip.
Viskas gerai.
Ačiū.
Ar jis pasakojo apie savo nuopelnus?
Apie Dafio legendą?
-Ne. -Jis legenda.
Išgelbėjo mane bent dusyk.
-Turbūt daugiau. -Turbūt.
Sykį Kenijoje.
-Pameni? O tada... -Mogadiše.
Sušiktas Mogadišas. Taip.
Pasisekė, kad išnešėm kailį sveiki.
Gal ir taip.
Tai pasakysi, kas dedas?
Šūdinas reikalas.
Jo sesuo turi bėdą.
Turim reikalų su korumpuotais farais.
Blogiausi iš blogiausių. Žiauru.
Reikia ginklų ir įrangos. Šįvakar.
Na...
Turiu šį bei tą mašinoje.
-Mašinoje? -Taip, turiu mašinoje.
Nežinojau, ko tiksliai reikės, tai paėmiau kelis variantus.
-Tai jau tikrai. -Mes labai dėkingi.
Nesijaudinkit. Šitam vyrukui duosiu ko paprašys.
-Eina šikt. -Lieku skolingas, brolau.
Nelieki, bičiuli.
-Kada mes pajudėsim? -Mes?
-Tu čia ne prie ko. -Jau prie ko.
Čia ne tavo kova.
Ar visas tas mėšlas, kurį darėm, buvo mūsų kova?
Juk niekada nebuvo mūsų, ar ne?
Dabar draugui reikia mano pagalbos.
Patinka tau ar ne, eisiu drauge.
Be to, iš nuobodulio rauna stogą.
Jie čia.
Žalia reiškia pirmyn.
Maili, per priekį. Rigsai, per užpakalį.
Atminkit, šįvakar jokių areštų. Visus dedam į vietą.
-Kur jis? -Eik šikt.
-Kur jis? -Kur Seidžas? Seidžai!
Susitarėm. Aš kovoju, o tu duodi jo šeimai ramybę.
-Taip ir buvo. Ką čia paistai? -O kaip apšaudymas?
Apšaudė mano namą, asile.
-Pašovė mano dukterėčią. -Aš ne...
Tau juokinga?
Čia Ridžvei.
-Velniop ją. -Kur ji?
Kur ji?
-Ridžvei - policininkė. -Man nerūpi.
Santjagas buvo policininkas. Ji naikina palaidus galus.
Mum visiem galas.
Ugnis!
Maksai.
Mažiuk.
-Kaip tu? -Myliu tave, Linkse.
Mažiuk, tu sveikas?
Aš nieko nepadariau.
Žinau, kad nepadarei.
Maksai!
Kaip tu?
-Maksai! -Mesk ginklą,
arba peršausiu jam galvą.
-Velnias. -Mesk ginklą, po velnių!
Gerai.
Kaip tu išsisuksi?
Ne pirmas kartas, Dafi.
Gaila, kad Seidžas susimovė.
Galėjom pasilinksmint.
Eik šikt.
-Kaip tu? -Gerai.
Velnias.
Aš mirštu?
Negaliu...
-Eikš. -Gerai.
-Parodyk. -Velnias.
Prakeiktas daiktas veikia.
Eina šikt.
Tau viskas gerai, seni.
Atleisk, brolau.
Atleisk man.
Neatsiprašinėk.
Gerai. Pažiūrėk į mane. Aš išvesiu tave iš čia.
-Dafai. -Ką?
Aš išvesiu tave iš čia.
Išvesiu tave iš čia.
-Dafai. -Ką?
Pasiilgau tavęs, žmogau.
Pasiilgau.
Aš irgi tavęs pasiilgau.
Užjaučiu, žmogau.
Kaip tu?
-Normaliai. -Gerai.
Dafai, eime. Mums reikia nešdintis.
-Tu eik iš čia. -Ne.
Mes eisim drauge.
Ir viskas. Drauge.
Gerai.
Labas rytas, Džonai.
Transliuojame gyvai iš centro, kur policija praneša
apie vakar įvykusį susišaudymą
tarp vietos policijos ir narkotikų prekeivių.
Mažiausiai dešimt žuvusių,
tarp jų ir veteranai detektyvai Rėjus Kinkeidas bei Elena Ridžvei.
Jie neteko gyvybės atlikdami pareigą.
Ridžvei buvo nusipelniusi pareigūnė, kuri, anot skyriaus,
savo apygardai tarnavo garbingai ir ryžtingai.
Jos netektis paliks tuštumą
bendruomenėje, kuriai ji tarnavo.
Reičele, čia Dafas. Tik norėjau padėkot...
Kad pasirūpinai manim, priėmei nepažįstamą. Ačiū.
Atleisk, kad nebūsiu greta Hanos, kai ji atsikels.
Ji stipri, kaip jos mama. Jai viskas bus gerai.
Man reikia dingt, kol viskas nurims.
Farai rūpinasi farais.
Nesvarbu, geri jie, ar blogi.
O dėl pinigų...
Paėmiau kiek reikia mamos antkapiui.
V MAMA, DRAUGĖ, GLOBĖJA ELINORA MARI DAFILD
Pastačiau ten, kur ji bus laiminga.
Kitus pasilikit sau.
Saugok Maksą nuo bėdų.
Jis geras žmogus.
Ir palaikyk laisvą kambarį. Nežinia, kas gali užsukt jūsų aplankyt.
Iki pasimatymo. Dafas.
NENSEI
CHRIS HUVANE IR JUAN ROSALES ATMINIMUI
Subtitrus išvertė Ramunas Baksys