КРАБТРІ ФОЛЛС НЕ ДАЙТЕ ВОДІ ЗАБРАТИ ВАШЕ ЖИТТЯ
Нам розповідали, що Марк упав з водоспаду чи Марк…
Це було дивно.
Марк був дуже підтягнутим та спритним,
і щоб він послизнувся, ударився головою та впав з водоспаду…
це завжди здавалося дивним.
Після того я так і не говорив з Бгаґаваном.
Я хотів, але так і не видалося нагоди.
Для початку я хотіла б запитати, що сталося.
Ніхто так і не знає, що трапилося того дня.
Завжди любив буддистський вислів:
«Є три речі, які нізащо не приховати».
«Сонце, місяць та правду».
Я ніяк не міг змиритися з тим,
що він був другим з кращих у Букінгемському зоопарку.
Тут зображений Бгаґаван,
який левітує, а ось тут зображений Марк.
Бгаґаван навіть не спромігся прийти на похорон.
Чому?
У цьому ж немає сенсу.
Прийди хоч на день
і побудь з нами.
Ти був з ним останні п'ять років.
Чому ти хоч на хвильку не з'явишся?
Я не міг змиритися з цим.
І мене завжди дивувало, що у листі від Марка писало:
«Не вірте Бгаґавану».
НЕ ВІРТЕ БГАҐАВАНУ
А це кабінет, де я зберігаю секретні архіви.
Отже ось тут у мене є ще кілька відео.
На цьому вже цвіль.
Тож на ньому щось може бути.
Ми встановили приховану камеру в моїй вітальні.
Думали, що буде весело зафільмувати Марка.
Хотіли попитати його дещо.
Ми думали, що він буде собою й відкриється, бо не знає про камеру.
Зафільмуємо Личинку, прибуде десь через 20 хвилин.
Бгаґаван називав його Личинкою, це було його прізвисько.
За щастя й здоров'я Личинки.
За те, щоб я більше не чув цього прізвиська!
Він був дуже хорошим та життєрадісним хлопцем.
Щаслива людина, любив Бгаґавана.
Думаю, він шукав тут кращого життя.
Чуваче, мене мали ув'язнити, я був…
Я вже готувався до нар. Навіть не сумнівався.
Вони збиралися схопити мене в будь-яку мить.
Ще в 70-х Марк з Бгаґаваном продавали марихуану.
У ті часи Бгаґаван був найбільшим наркоторговцем тих країв.
Він розповідав, як їхня кімната
була забита мішками з травою та грішми.
Чуваче, я жив у трикімнатному домі
з басейном та джакузі,
я шість чи сім разів на тиждень їв лобстерів та стейки
й відривався на повну…
У моїх руках були тисячі зелених готівкою, розумієте?
Марк серед ночі йшов зустрічати літаки,
які прилітали до закинутих летовищ і скидали тюки марихуани.
У мене було купа гашишу.
Десь 25 різних сортів трави, які я…
Великі шишки, такі здорові, що важили по 15 грамів.
Я ж купляв її кілограмами,
а собі відбирав найкращу.
Одного разу ми зустрілися в будинку Бгаґавана.
І коли я побачив його, Марк сказав: «Це Бгаґаван».
«Якщо тобі незручно, то можна просто Кевін».
Тоді я й вперше побачив одного з його тигрів.
Від одних лише велетенських зубів…
О, Боже. Він сказав: «Розслабся, він не кусається».
Завжди було небезпечно.
Я мала зброю.
Він завжди боявся, що його спробують дістати через мене.
Адже він був на вершині, а хтось хотів опустити його.
Хтось вдерся до нас, поки я була в магазині, тож нам довелося переїхати.
Бгаґаван вирішив, що треба їхати до Вірджинії.
А тоді я ще цілком підкорялася йому, взагалі не мала власної думки.
Усе було дуже дивно.
Серед ночі мені подзвонив Марк, і він був дуже стурбованим, дуже…
Я запитую: «Що сталося?» а він: «Треба тікати».
«Народ заарештовують. Допоможи мені упакуватися».
Приїхали до сховища. Він мав величезний мішок для сміття.
Десь чотири, п'ять кілограмів трави.
Він каже: «Бери й продай, за скільки вийде».
«Надішли мені гроші».
Ми розійшлися.
Не пригадую, скільки часу пройшло, але він подзвонив
і сказав: «Усе добре, я у Вірджинії».
«Пам'ятаєш Бгаґавана… Кевіна Ентла? Він прихистив мене».
«Я маю залягти на дно.
Працюю в зоопарку, Букінгемському зоологічному парку».
Я кажу: «О, звучить круто».
А він: «Так, пізніше розповім усе, зараз не можу говорити».
Тож відтоді він працював у тому зоопарку неподалік від Йогавілю.
ОКРУГ БУКІНГЕМ ВІРДЖИНІЯ
Йогавіль врятував мене.
Я рано покинула дім.
Тож я була сама по собі з 16-ти років.
Модельний бізнес Нью-Йорка кишів розпустою та наркотиками.
Кілька моделей, з якими я працювала, померли, тож я захотіла духовного життя.
Мої друзі та сім'я дуже засмутилися.
«Що ти робиш? Це божевілля, це культ».
Це перше, що всі мені казали.
А я казала: «Гаразд, але й нью-йоркського швидкоплинного божевілля я не бажаю».
Я почала трохи працювати в Букінгемському зоологічному парку з Марком.
Він був дуже хорошим. Дуже схожим на лісоруба.
Частиною трансформації Марка
було наслідування вчення цього Свамі Сатчідананди.
Йому дали нове ім'я, Мітра. М-І-Т-Р-А.
Красно дякую.
До речі, я Мітра. Вітаю!
Це я. Привіт!
Якщо хтось говоритиме з моїми предками, я — Марк.
Але якщо й дізнаються, то це лише творчий псевдонім.
Їм не осягнути вчення гуру.
Мітра був дійсно привабливим хлопцем,
він був дуже люблячим, дуже товариським.
Мав широку посмішку, завжди сміявся й жартував,
він був веселуном зоопарку.
У таку людину дуже просто закохатися, адже він такий приємний,
тож між ним та Бгаґаваном був різкий контраст.
Він — один із найнеординарніших людей.
Він заробляє, тренуючи диких тварин для фільмів та телереклам.
Якщо й існує справжній володар звірів, то це він.
Зуби.
«Дорога Бекі,
це справді лист від "Дикуна з Вірджинії"?
Хіба всі його кінцівки ще при ньому?
Я радо відповім "так" на попередні запитання.
Ми були зайняті фільмуванням для телесеріалу.
Я катаюся на зебрі у відкритому полі для епізоду під назвою "Дикі коні".
Перші 28 епізодів займуть місяці чи навіть роки.
Як тобі фото?
Не існує нічого кращого, аніж джакузі з двома кицями.
Люблю, Марк».
Він любив тих тварин.
Він справді був у захваті від них.
Він був хлопцем, що тренує тигрів
і працює з тваринами, це було…
Це було дуже круто.
Цей хлопець працює на популярну компанію палива з гаслом:
«Залий тигра в бак».
Булька грав дитя для корпорації «МакДональдз».
Ням-ням?
Кевін Ентл. Бгаґаван. Док.
Ми знайомі 30 років.
Познайомилися в Букінгемі,
коли він почав працювати з тиграми,
а я займався тваринами у фільмах та рекламах.
У нього було рекламне замовлення й потрібна була допомога,
а Марк Топпінг, який був зі мною, був хорошим дресувальником,
найкращим у Дока.
Він також прагнув вчитися. Я дечому навчив його.
Карл був добрим до звірів під час тренування.
Точно кращим, ніж Док.
Бгаґаван не цінував досвід чи знання.
Він був впевненим у своїх методах.
А я що, я ж лише чорний чувак з Комптона.
Я нічого не знаю.
Гаразд.
Док Ентл — розпещений багатий хлопак.
Я з дуже успішної сім'ї.
У мене могло бути набагато більше грошей, аніж я коли-небудь матиму з тварин.
Він виріс у заможній родині.
Саме вони вирощували весь салат у всіх Сполучених Штатах.
Бгаґаван мав цільовий фонд, який добряче підтримував його.
А потім, я думаю, він просто зрозумів,
що на тваринах можна заробляти.
У свій 21 він отримав ступінь доктора зоології
в Британському коледжі природничих наук.
Люди весь час кажуть, що хочуть зустрітися з доктором Ентлом.
Вони бачать мене й дивуються, кажучи:
«Доктор-хіпі. Як це… Хто це?»
Часте явище.
На скільки мені відомо, він не доктор.
Він заплатив комусь у Китаї, щоб йому написали на якомусь сертифікаті «доктор».
Чесно кажучи, я б і шприц йому не довірила.
Він ніколи не був доктором.
Він хотів стати ним, але лінувався навчатися.
Тому просто казав, що так і є.
Я доктор, з одного боку. Я «Док», бо закінчив медичний.
Тож у мене купа… Я бачив і робив багато розтинів,
я оглядав купу тіл та бачив різні болячки.
Одна з проблем Бгаґавана Ентла це те, що він ніколи не каже правди.
Тому дуже складно відрізнити факти від вигадки.
Усе, що мені відомо про минуле Бгаґавана мені розповів Мітра,
бо лише Мітра говорив зі мною про це.
Більше ніхто не наважувався обговорювати Бгаґавана.
Саме завдяки йому я почав дізнаватися про нечестиве минуле Бгаґавана,
що Бгаґаван брав участь
у чомусь незаконному.
Я знаю про справжні негаразди його молодості.
Був період у 80-х,
коли ми з Бгаґаваном подорожували до Венесуели
комерційним літаком для південноамериканського телебачення.
І виявилося, що був неймовірний урожай кокаїну.
Я такий: «Що нам той надлишок кокаїну?»
А він: «Ми можемо відправити цілу купу у Флориду, Маріо».
А я: «Я не знаю й не хочу знати Маріо».
Я не підписувався на це, я не хочу бути контрабандистом наркотиків.
Але він бачив, який у мене хороший тигр, який виконує всі трюки.
Він був хорошим тигром.
Тож він сказав: «Приїзди до Вірджинії. Можеш заїхати до мене».
«У нас купа роботи в Нью-Йорку, але…»
«Треба їсти овочі й треба…»
А я собі думав: «Чуваче, я йду в кафе й замовляю чизбургер».
Не їсти м'яса?
Ти з глузду з'їхав. Я ніколи не перестану їсти м'яса.
Аж ось я вже зовсім не їм м'яса.
Мітра хотів навчитися дресувати тварин.
Не думаю, що він усвідомлював, який Бгаґаван жорстокий до персоналу.
Мені було трохи незручно, адже я була наче мандрівною коханкою,
тобто ми з Бгаґаваном часто займалися сексом на задньому сидінні,
поки Мітра був за кермом,
йому точно не могло бути зручно в такій ситуації.
Мені було дуже ніяково від цього, адже я дуже скромна людина
й навіть сором'язлива, тож було дуже ніяково.
Але Мітра був дуже милим і неймовірно веселим.
Я обожнювала його, гадала, що він дуже крутий.
У них з Бгаґаваном завжди були цікаві стосунки…
не було схоже на… повелителя Бгаґавана над Мітрою.
Ієрархічна відстань була невеликою,
у порівнянні з його стосунками з іншими стажистами.
У цьому листі: «Я на другому місці.
Помічник директора та керівник цього закладу.
Бгаґаван запропонував нові умови контракту на майбутнє».
Володіння та отримання від одного до двох з половиною відсотків
протягом 10-ти років.
Це може стати купою грошей або розвалитися завтра ж.
Ризик — є ризик». Так.
Спускайся з пагорба, Мітро.
Візьми її на ланцюг, Мітро. Візьми кішку на ланцюг.
Вона ніяка сьогодні й завжди буде такою.
Коли хтось вступав у спільноту,
Бгаґаван починав руйнувати їхній дух.
Він опускав вас наскільки це було можливо,
після чого ви мали переродитися.
Коли я отримав проєкт у Кореї, Бгаґаван роздув біду з мого волосся.
У мене було дуже тонке, жахливе волосся.
У мене був цей жахливий маллет, за який прошу вибачення,
але тоді така зачіска була популярною.
Він приїхав до Кореї та сказав: «Наростимо тобі волосся».
Тож він знайшов якусь кореянку, яка використовувала наче гарячий клей,
вона брала волосся для нарощення й приклеювала його,
обпікаючи мені череп.
Я такий: «Ай!»
Аж ось у мене кущиста грива, яка мала просто нікчемний вигляд.
Коли я танцював чи виконував щось на сцені,
я потів та нагрівався, моя голова нагрівалася,
нарощення тануло й коли я крутив головою,
можна було помітити пасма волосся, що летять в натовп.
Я сидів у гримерці й плакав без упину.
Між Бгаґаваном та учнями були своєрідні стосунки,
у яких Бгаґаван проявляв домінацію.
Коли я кажу: «Припини», це важливо.
Не твоя думка важлива, а моя.
Я завжди переймалася про Марка, бо він так знущався з нього.
Так, Марк був, напевне, найприємнішою людиною мого життя.
Він ніколи не скаржився.
Він робив усе, що повинен був, і завжди залишався добрим.
Марк був дуже веселим та чарівним.
Хоч мені й здається, що йому…
не можна було бути таким зі мною чи з Бгаґаваном.
Ну, коли я лише прийшов туди,
вони таки поводилися зі мною, як з людиною.
Але врешті мене запхали в малу комірчину.
Пригадую, як ми говорили про його трейлер.
Він каже: «Тут так холодно».
У Марка був вовкопес, на ім'я Німбус Нед.
Німбус Нед спав з ним ночами й так Марк зігрівався.
Це були жахливі умови.
Бгаґаван переконав їх, що їм усім потрібні лише рис та боби.
Мітра завжди був голодним,
але він так важко працював.
Протягом усього часу, що я була там, він працював без жодного вихідного.
Він працював дуже допізна. Він розповідав.
Згодом я зрозумів, що дресування диких тварин це не те,
чим я справді хочу займатися до кінця моїх днів.
Марк хотів втекти,
напевне, щоб не бути в тій пастці.
Він хотів реального світу, хотів свободи.
За нове майбутнє.
За майбутнє, так.
-Моє нове майбутнє. -Так.
Щоб дістався до Аризони…
цілим та без проблем.
«Дорога Бекі, щасливого Різдва та з Новим роком.
Не слід цього писати, адже я буду в місті,
Феніксі/Скоттсдейлі, кілька днів перед Різдвом.
Під час Різдва я буду на шоу магії в Рино з 26-го грудня по перше січня.
Тоді повернуся до Вірджинії».
І тоді…
я востаннє бачила його.
ГЛУХИЙ КУТ
Док Ентл сказав: «Маю для тебе шоу магії».
«Я відправлю Мітру та вас, хлопці, у Рино на це шоу».
А Марк казав мені, як він хоче вибратися, що він не довіряє Бгаґавану.
Бгаґаван заборгував йому гроші за справи з марихуаною.
Але… йому були винні гроші.
Тоді я не хотів втручатися, адже це не моя справа.
Мене здивувало, що через п'ять місяців
Марк Топпінг послизнувся, впав з водоспаду й помер.
Роками говорили, що кров Марка Топпінга на руках Бгаґавана.
Багато хто думав, що Бгаґаван причетний до смерті Марка.
Усі так думали.
Навіщо йому вбивати Марка?
Тому ж, чому не подобається, що я тут.
Бо він знав його таємниці.
На мою думку, це через гроші, які він заборгував Мітрі.
Одного разу я застав Бгаґавана серед ночі,
коли він займався трейлером тигра,
це було дуже незвичайно й мені стало цікаво, у чому справа,
тож я підійшов, але він не почув мене.
Коли я підійшов до нього, він був сам, і він розривав цю велику цеглу,
цю гігантську цеглину з пластикових пакетів для сміття та клейкої стрічки,
а коли розірвав, то я побачив, що всередині купа готівки.
Однією рукою він схопив викрутку, а іншою мене за шию,
він притиснув мене до стіни, приклав викрутку до моєї горлянки
й сказав: «Хоч раз обмовишся про це, більше не побачиш сходу сонця».
Бгаґаван заборгував Мітрі десятки тисяч доларів,
а Мітра дуже злився через те, що той не повертав їх.
Ці стосунки були дуже натягнутими.
Він поїхав на якийсь час.
Коли я побачила, що Марк повернувся, я така:
«О, ні, ти ж втік, чому ти повернувся?»
А він просто зробив ось так.
Тварини були крутою складовою його життя,
але він хотів, щоб вони стали частиною його справжнього життя.
І гадаю, саме цим він займався під час останнього візиту сюди.
Він активно шукав роботу тут.
А тоді він зник і так і не повернувся.
Пригадую, що плакала через це. Він хотів повернутися, але так і не зміг.
У травні 1989-го
Бгаґаван вів переговори з комп'ютерним магазином,
де я працювала з клієнтами та маркетингом,
і він домовився з власником про рекламний ролик.
«On The Com Connecting Point» підкорила комп'ютерні джунглі,
представляючи вам повну лінійку комп'ютерів «Apple».
Я уникала Бгаґавана відколи пішла від нього.
І я уникала цієї реклами.
Але все ж перед тим, як вони пішли,
Мітра Топпінг був там і запросив мене на побачення.
Я рада була цьому побаченню,
адже гадала, що він вродливий, дуже милий, добрий та веселий,
і я справді хотіла цього.
Але до того, як я поїхала з парковки, я була авто,
підійшов Бгаґаван і побачив мене.
І сказав: «Я покидаю Раду».
«І хочу одружитися з тобою».
Тож він вдруге запропонував мені вийти за нього.
Але, наскільки я розуміла, нічого не змінилося,
він зовсім не змінився відтоді, як я пішла від нього.
Тож я сказала: «Ні, дякую. Мене це не цікавить».
Здається, я йому не казала.
Але Мітра Топпінг мав сказати йому, що йде на побачення зі мною,
щоб отримати дозвіл на те, щоб покинути табір.
І… дуже трагічно,
вранці, перед нашим побаченням, він пішов лазити скелями,
на Крабтрі Фоллс і впав
з Крабтрі Фоллс і помер.
У день нашого побачення.
Зазвичай у таких випадках з вами зв'язуються органи.
Мені подзвонив Бгаґаван.
Сказав: «Стався жахливий випадок з твоїм братом».
Пригадую, як я впав на підлогу й просто сидів,
а моя дружина запитала: «Що сталося?»
Я кажу: «Марк помер».
Він сказав, що це Бгаґаван, і він сказав:
«Передай батькам, що я був з ним».
Мене дуже здивувало,
що він повідомив сім'ю, а не органи,
але все в цьому випадку було дивним.
Не можу зрозуміти, чому він був там сам,
адже ніхто не повернувся з водоспаду зі словами:
«Це мій друг», чи щось подібне.
Це були вихідні на День пам'яті 1989-го й…
я з дружиною був не на роботі,
тож подумали… ми чули про Крабтрі Фоллс.
Ми вже рік не були у Вірджинії.
Тож вирішили підійнятися туди,
і я трохи нервував дорогою туди,
адже я бачив знаки про небезпеку
й про купу людей, які загинули, здіймаючись на ці скелі.
Мені було 12.
Підйом був як помірним, так і крутим місцями.
Дорога до вершини зайняла понад годину.
До мене підійшла жінка й запитала: «Бачили, як упав хлопець?»
Я кажу: «Ні»,
а вона: «Напевне, він помер, дуже сильно вдарився».
Моя дружина почала дивитись у воду,
й побачила черевик, що стирчав з-за каменю.
Я взяв бінокль і це точно був черевик,
тож я побіг на схил гори
й дістався до рівня черевика.
Я оглянувся і побачив тіло за каменем з іншого боку.
Коли я дістався туди, його голова була у воді.
Треба було підняти, щоб він міг дихати,
тож я поклав руку за шию, на випадок перелому,
тоді поклав руку під голову, щоб підняти, але тоді я зрозумів, що там немає черепа.
Я знав, що він помер, але я не міг покинути його.
Найкраще пригадую, як ти взяв його гаманець,
а там були фото, і я почала перегортати їх,
і там було його фото з тиграми в басейні.
Це назавжди зворушило мене.
Я відчув прив'язаність.
Не знаю, чому.
Напевне, через те, що був на березі,
утримуючи людей від втручання…
Я набув якоїсь прив'язаності, мабуть.
Я наче захищав його, хоч він уже був мертвим.
Здається, що я був там увесь день, бо рятівників не було цілу вічність.
А коли таки прийшли, я ще довше був там, щоб відповісти на запитання.
Я кажу: «Я знайшов тіло, від мене щось потрібно?»
«Ваше ім'я?» Здається, лише це запитав.
Навіть адресу не запитав.
І жодних запитань, і це завжди турбувало мене, адже…
Звідки відомо, що його не штовхнули?
На вершині водоспаду були й інші туристи.
Ніхто більше не бачив цього, окрім жінки.
Не знаю, чи вона бачила геть усе,
чи вона лише подумала, що побачила, як хтось упав з вершини.
-Так, була лише вона. -Так, лише вона.
Вона лише запитала: «Бачили, як упав хлопець?»
То органи так і не допитували вас?
Ні.
Ба більше, я продовжив дивитися місцеві новини щоб почути про це.
Нічого не говорили.
Усе життя було цікаво, чому це не розслідували.
Останнє фото Марка зробили в день, коли він помер.
Там він і хлопець позаду нього.
Пол Льюїс сказав мені за рік до того, як я переїхала з Букінгему,
що він був з Мітрою в день, коли той загинув.
Пол Льюїс був хорошим місцевим хлопцем.
Катався з ним на мотоциклі, й вони каталися того дня.
ЗАПИС ВІДЕО
Гаразд, ми почали запис для Пола Льюїса.
-Привіт, Девіде. -Привіт, Поле, як ви?
-Добре. -Чудово.
Я в захваті, що говорю з вами, адже ми ще не говорили раніше.
На вихідних Дня пам'яті ви каталися на мотоциклах.
Кому спало на думку поїхати до Крабтрі?
Не пригадаю точно, але, мабуть, я, адже я любив це місце.
Тоді воно було дуже популярним, але там не було багато людей.
Там є знак, на якому написано: «Впали 20 осіб».
«Не станьте 21-ю» чи щось таке.
Девіде, цей знак, про який ви говорите,
я зачитав його вголос групі перед підйомом туди.
Я знав про знак і небезпеку.
-Овва. -Я добре попередив їх,
що це небезпечне місце.
Ого.
Людоньки.
Ваш брат був дуже сміливим.
-Так. -Він був неймовірно сильним.
Ваш брат побачив, як ці люди спускаються з гори.
І в них було все оснащення для цього.
Гадаю, він намагався похизуватися.
Так.
Він видерся на дерево
й перескочив до водоспадів.
Він був настільки впевненим у собі,
думав, що вхопиться пальцями й видереться на гору.
А ці скелі були дуже старими, нахилені донизу, вони були дуже гладкими.
Там не було за що вхопитися, тому він впав.
Ви таки… були там,
коли він зробив смертельний стрибок.
Я не бачив, як він стрибнув. Хтось інший бачив.
Це завжди мучило мене…
Як Марк взагалі міг…
Як з ним могло таке трапитися, він же ж не дурний.
Ми були в розпачі.
Ми не могли зрозуміти, чому так трапилося.
Це не… не мало сенсу.
Так, і останнє, що Марк з'їв, це банка персиків.
Я дивився, як він їв їх.
-Та щоб мене. -Вони були вегетаріанцями.
Я справді ціную те, що ви виділили час на цю розмову.
Так, немає за що.
Так, співчуваю вашій утраті, Девіде, справді.
Я зрадів, що таки поговорив з цим хлопцем,
який останнім провів день з моїм братом.
Марк любив персики. Коли Пол сказав це,
я подумав: «Це в дусі Марка».
Саме те, що треба тут.
Так! Майже смачний вигляд.
Я вперше на моїй плівці. Ой леле!
Я радий, що хоч трішки міг зрозуміти, яким цей день був для нього.
СВІДОЦТВО ПРО СМЕРТЬ МАРКА РІЧАРДА ТОППІНГА
Марк зробив — що зробив, а ми страждаємо через цю втрату.
У мого брата десь тут є цеглина.
Ось вона.
Ось тут.
Мені його не вистачає.
Це дає трохи відповідей на запитання, але…
що станеться з Бгаґаваном
в результаті інших його звірств, про які люди говорили?
Будемо сподіватися, що справедливість переможе.
Якийсь час для Бгаґавана нічого не мінялося.
В зоопарку все було, як і раніше.
Ніколи не бачив, щоб він виявляв емоцій щодо цього.
Знову ж таки, жінки йшли та приходили.
Бгаґаван залицявся то до однієї, то до іншої, а тоді й до ще іншої.
Вони боялися щось казати, адже їхні батьки ще були там.
Їхні сім'ї були частиною ашраму.
Не думаю, що хтось із пристрастю до 12, 13, 14-тирічних дівчаток
може коли-небудь змінитися.
Я дивувалася, чому Свамі Сатчідананда дозволяв йому бути в спільноті,
адже людей виганяли.
Але врешті хтось таки заговорив.
От розумник.
Він знав, що ми слідкуємо.
Наш відділ отримав інформацію від правоохоронного органу в Каліфорнії,
щоб перевірити, чи, по-перше, м-р Ентл насправді був там,
а по-друге, якщо він був, чи були з ним тоді неповнолітні жінки?
І мені видали ордер на його арешт.
Навколо його дому величезна огорожа з великим ланцюгом навколо,
тож ми не могли ввійти.
Там нікого не було, але коли я пішов, то побачив єдине авто,
яке їхало до мене.
Тож я пригальмував, і коли ми наблизилися,
водій пригнувся й сховався, і я зрозумів, що це він.
Тому відразу ж я розвернувся, увімкнув сирену.
Він дав драпака.
Тоді я востаннє побачив, як він гальмує.
Він вже дістався дому й вийшов з авто,
залишивши двері авто навстіж… Його не було.
Авто було порожнім.
Я розчарувався.
Але відразу пішов шукати його.
Я шукав десь півтори години, бо зазвичай не даю людям втекти.
Не допускаю цього.
Пішов додому, повернувся наступного дня, авто було досі там, двері досі навстіж.
На третій день авто досі було там з відчиненими дверима.
На четвертий день я прийшов, а авто вже не було.
Тож я знову ввімкнув сирену. Ні душі, ні звуку.
Але з часом Док покинув зоопарк.
Я читав, що його у всякому звинувачували.
Поліція штату розсилала бюлетені, стверджуючи, що він спробує втекти.
Але він, напевно, втік.
МСГСША декілька разів навідувалося, бо чули, що він покинув зоопарк.
Вони казали, що сніжило 20 днів. Вони знали, що тут нікого не було 20 днів,
бо не було жодних слідів.
Він залишив тварин, їм зосталося лише плісняве сіно.
Усе було зачинено, тож вони просто гуляли всередині.
Мені подзвонили з Букінгему,
сказавши, що Бгаґаван залишив тварин на території,
і вони шукають його.
Наступного разу я побачив його в Теннессі.
Він знайшов грошенят з так званого золотого дна.
Він дістав інвестиції
розпочав будівництво того, що в результаті стало комплексом,
яким він зараз володіє в Міртл-Біч, Південна Кароліна.
Чому ви навіть не говорите про той період життя?
Я вже пояснював. Хочете вимкнути камери,
щоб я знову пояснив вам, уже ввосьме, до дідька?
Моя історія — це охорона довкілля.
Моя історія — це не історія мого колишнього способу життя.
Ви досі ставите запитання, які можуть дати поганцям можливість
висмоктувати цю історію, щоб навести неправдиву драму,
але це все ж наводить драму.
Бгаґаван — егоїстичний нарцис,
який вірить, що він тигр.
Що він головний тигр зоопарку, але це далеко не так.
Леви вбивають один одного,
вони завжди прагнуть стати повелителями зграї.
Великі самці утримують гареми.
Ви так м'яко висловлюєтеся: «Повелителями зграї».
«Повелителями».
І щоб вберегти гарем, їм доводиться боротися на смерть.
Самці кажуть: «Я хочу твоїх дівчат».
А він каже: «Поборемося за них».
І який лев переможе, той і отримає дівчат.
Він здався мені Гарві Вайнштейном у дресуванні тварин.
Вище. Підніміть руки вгору.
Думаю, він поплатиться за свої хижі вчинки.
Він залишив страждання за собою.
Я сподіваюся, що правда про те, як він поводився з людьми, з часом стане відомою,
і що жертви та ті, що вижили надихнуться цим.
Всесвіт — це досконала система обліку.
Це як прекрасна математична симфонія.
І жоден борг ніколи не залишиться непогашеним.
Сьогодні сафарі в Міртл-Біч перебуває в центрі розслідування кількох штатів.
Сенсація: обвинувальний акт щодо зірки «Короля тигрів».
Цього тижня у Вірджинії Бгагавана «Дока» Ентла звинуватили
у жорстокому поводженні з тваринами та торгівлі дикими тваринами.
Я не знаю, коли Дока впіймають,
але з огляду на всі звинувачення, я сподіваюся, що скоро.
Я категорично заперечую будь-що, що можна назвати жорстоким поводженням з тваринами.
Я думаю, що карма — то дивна штука.
Коли мене хтось кривдив у житті, я думала:
«Я помщуся, я вправлю йому мізки».
Щоразу, коли я доручала це Богові,
результат був набагато кращим, креативнішим
та цікавішим, ніж те, на що я була здатна.
Тож я думаю, що те, що зараз відбувається —
це карма.
НА ЗГАДКУ ПРО ДІАНУ ДЮШАРМ
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв