У ЕПІЗОДІ НАЯВНІ ОПИСИ СЕКСУАЛЬНОГО НАСИЛЛЯ
НАД НЕПОВНОЛІТНІМИ, НЕПРИЙНЯТНІ ДЛЯ ГЛЯДАЧІВ
ЯКЩО ВИ ЧИ ВАШІ БЛИЗЬКІ БУЛИ ЖЕРТВАМИ СЕКСУАЛЬНОГО НАСИЛЛЯ,
ВІДВІДАЙТЕ WWW.WANNATALKABOUTIT.COM
ДЛЯ ПОДРОБИЦЬ ТА ПІДТРИМКИ
Док, наскільки ви задоволені тим, як вас зобразив Король тигрів?
Це не документальний фільм.
Не документальний.
Це фальшивка. Це безглузде фальшиве шоу.
Неймовірна дика поїздка з фантастичної казки.
Док Ентл ненавидів Короля тигрів.
Він вважав, що його обмовили.
Вони приховали факт, що його заклад — це рай для великих кішок.
Немає нічого схожого за красою та величчю на цей заклад.
Це ілюзія. Він створює ілюзію, в яку люди вірять.
Я не розмовляв з Доком відтоді, як це з'ясувалося, але він не задоволений цим.
Док — дуже вправний аферист.
Він думає, що розумніший, аніж усі інші
і він влаштовує все навколо себе так, щоб підтвердити це.
У нього завжди власна правда.
Не живе у світі, де люди кидають йому виклик.
Він не… Це вже незвично для нього.
Але та дурна маленька дівчинка Барбара Фішер, ця стерва каже:
«Вони змусили мене збільшити груди через місяць». Ти божевільна?
Вона була одержима думками про цицьки.
Ті цицьки не жили тут, вона живе там,
випробовує їх на всіх підряд, кого тільки знайде.
-Тому вона завжди вагітна. -О, чорт.
Судячи з того, що він про мене каже, це явна мізогінія, ось що це.
Через «Короля Тигрів» до нашого дому приходять люди й впізнають собаку.
Просто той факт, що кожен, напевно, міг зрозуміти, де я живу,
а це означає, що Док знав, де я живу.
Мене це лякало, ми переїхали в глушину
й там і залишилися.
Доку настільки часто сходило з рук, що він вважає себе недоторканним.
Але після «Короля Тигрів» мені розказували різні версії.
Я розуміла, що якщо я піду назустріч, то й інші підуть.
Разом безпечніше.
І, можливо, він не думає, що ви заглянете в його минуле.
Але те, що відбувалося з Доком було несправжнім.
Що там, Док?
ПРОСПЕКТ Т.И.Г.Р.И.
Доброго ранку! Сьогодні так гарно та тепло.
Отже, народ, є кілька правил.
Сьогодні заборонене використання камер.
Це останнє попередження.
Якщо ви фільмуватимете чи фотографуватимете, вас попросять піти.
Я д-р Бгаґаван Ентл, директор сафарі Міртл-Біч.
Сафарі Міртл-Біч — це неймовірна зустріч з дикою природою,
де ви можете отримати інтерактивний досвід зблизька
з різноманітними неймовірними екзотичними тваринами
зблизька, без клітки, це неймовірна взаємодія.
Мало в кого вдома живе орел.
Дивиться «Гру Престолів» поряд з вами.
Таке рідко з ким трапляється.
Коли мені було 12, я сфотографувався у Міртл-Біч, Південна Кароліна.
Я поглянула на маму й сказала: «Хочу займатися цим до кінця життя».
І в останній навчальний рік я подзвонила Доку Ентлу і сказала:
«Дозвольте бути волонтеркою», —
а він каже: «Коли ви зможете прибути сюди?»
У мене було таке враження, наче я виграла «ґрінкард».
Я така: «Ой! Гаразд».
Я працювала на Дока Ентла сім років.
Батьки справді раділи, що я займаюся тим, що приносить мені задоволення.
Не думаю, що вони розуміли, чим саме я займатимуся,
а це безперервно праця там, звідки не можна піти.
Барбара першою заговорила зі мною.
Я з Барб зосереджувалися на підготовці малечі, щоб ті стали ходячими підлітками.
Ми ходили до «Barefoot Landing» щодня
й ми робили фото з малими та великими тиграми.
Одного літа я зателефонував другу в Міртл-Біч,
а той запропонував роботу керуючого стіни для скелелазіння в «Barefoot Landing».
Протягом літа я почав налагоджувати стосунки
з людьми на Станції збереження.
Спершу це була Барбара, потім Чайна.
Усі були наче Крокодил Данді.
Усі були засмаглі, біляві, мали ніж,
це справді вражає.
А врешті й Док з'явився.
Я очманів від нього.
Уже в кінці літа він сказав мені: «Не хочеш працювати на мене?»
Я сказав: «Звісно».
Я жив у сараї зі слоном.
Тож я засинав з Баблсом і прокидався з Баблсом.
Хто я, в біса, такий, що мені так пощастило бути тут?
А тоді вони дали мені це вбрання, у мене з'явився ніж.
Тепер я схожий на Крокодила Данді.
Я крутий перець.
І дійшло до того, що життя стало казкою.
Але все перевернулося з ніг на голову, коли з'явилася Джулі.
Говорю з Доком і він каже:
«Хочу, щоб ти знав, що з'явилися новенькі дівчата».
«Не хочу, щоб ти вплутувався».
Хтось сказав мені: «Док оцінив тебе в дев'ять з десяти».
З одного боку, я була: «О, так,» а з іншого: «Стривай, що?»
На землях Дока ставлення до жінок та чоловіків дуже різнилося.
Він точно забагато хизувався своїм гігантським ліжком, аніж слід було
перед підлеглими.
Я завжди думала, чи не надумала чогось,
але побачивши «Короля Тигрів» і почувши балачки Барбари, мені полегшало.
Це було неймовірне підтвердження, що я не видумала це,
та інші люди теж це бачили.
Я коуч з поліаморних стосунків
і я помітила, що люди говорять, що Док поліаморний.
Поліаморія потребує поваги з обох сторін.
Вона потребує відмежованості.
А Док не заохочує своїх партнерок
до створення здорових стосунків ні з ким, окрім як з ним.
Це гарем, а не поліаморія.
У мене три кохані партнерки, кожна з яких була поряд 20 років.
Мій син, мої три доньки.
І ця група людей, разом людьми довкола них,
любить займатися цим, і лише продовжуватимуть.
І якщо я переїду на Гімалаї сьогодні,
вони всі зможуть робити те, чим займався я.
У нього сильно завищена думка про себе. Він гадає, що він — гуру.
Тому наслідувачі чи тварини, які підкоряються йому,
лише підсилюють цю ідею.
нам багатьом одразу вручили ланцюжки.
Для нас всіх медальйон означав,
що ми — це сім'я.
Це символ інтегральної йоги, як вважав Свамі Сатчідананда.
Це гуру, який відкрив «Вудсток».
Зображення великого бородатого чувака, який каже: «Почнімо».
Це Свамі Сатчідананда.
Купа відомих людей є палкими шанувальниками.
Він познайомився зі Сваміджі Сатчідананда в Йогвілі.
Усі ці люди присвятили себе Сваміджі, слухаючи кожне його слово,
будуючи ціле своє життя навколо нього.
Якщо він когось і ідеалізував, то це точно був Сваміджі.
Він так говорить про нього, це більше, аніж поклоніння.
Як ти дійшов від Йогавілю до того, що став…
Щойно ти додаси Йогавіль,
ти занурюєшся в цю неймовірно складну,
культову, дивну сутність. Це неймовірно.
Преподобний Шрі Свамі Сатчідананда
відчув духовну єдність усіх створінь
і мріяв про створення святині, де цю єдність можна було б побачити й відчути.
Свамі Сатчідананда завжди посміюючись казав,
що інститути йоги — це психлікарні, а ми — в'язні.
А люди такі: «Це так смішно, Сваміджі».
Але це правда. Панував період кризи.
Люди вагалися між йогою та саєнтологією і я подумала:
«Мене не виростили вовки. Я займатимуся йогою».
Крики лунають звідусіль.
Ми чуємо, як люди волають заради миру,
але вони хочуть боротися за мир.
Більшість людей у Йогавілі люблячі та дбайливі,
вони прагнуть духовного росту та покращення світу.
Йогавіль це спеціальна спільнота, де люди бажають жити разом,
займатися йогою, не їсти м'яса, медитувати.
Там, напевне, близько 250-ти постійних жителів.
Батьки познайомилися зі Сатчідананда, коли мені було п'ять,
а я сама вирішила почати медитувати, коли мені стало одинадцять.
Я займалася йогою та медитувала від чотирьох до шести годин на день.
Ми були дуже мирною, люблячою та лояльною спільнотою.
Харі ом, харі ом, харі ом.
Люди вірять, що Свамі Сатчідананда — бог.
Ісус Христос. Він не здатен оступитися.
Коли він заходив, вони падали долі й вклонялися йому.
Цілували йому ноги.
Я дивилася «Короля Тигрів» і думала: «Вони навіть не знають передісторії».
Док Ентл запозичив ідеї у Свамі Сатчідананди.
Його приваблювала влада, якою він володів над іншими людьми.
Бгаґаван був дуже відомим у Йогавілі.
Свамі Сатчідананда любив його. Він був дуже яскравим.
У нього був Булька, мале слоненя.
Він там був наче зіркою.
Бгаґаван Ентл та Бгаґаванська неземна магія.
Він був милим юнаком 80-х. Мав темне довге волосся, вуса.
Він був магічним.
Ми двоє наче магічно поєдналися.
Мені було десь 15 чи 16.
У мене була власна справа, я влаштовував ярмарки та фестивалі.
Мене знали на всьому Східному узбережжі.
Бгаґаван бачив у мені хороший спосіб підзаробити грошенят.
Тому ми відразу наче уклали неофіційне партнерство.
Домовилися ділити 50 на 50.
Спускаємося, хлопці! Побігли!
У нього був Букінгемський зоологічний парк.
Відразу за Йогвілем.
Їдучи цієї заміською дорогою, ви б і не знали, де це,
якби не знали точно, де шукати.
Увійшовши через ворітця, вам відкривався вид на дім з двосхилим дахом.
Це було схоже на поселення гобіта.
І щойно ввійшовши на територію, вдалечині можна було помітити слона,
там можна було побачити тигрів та левів.
Молодець.
Спершу це було чудове місце.
Мені подобалася спільнота, яку Бгаґаван утворив у Букінгемському зоопарку.
Я познайомився з Бгаґаваном після школи.
Він влаштовував місцеві шоу для шкіл.
А потім ми працювали на Фестивалі відродження.
Я працював жонглером десь 25 чи 30 років.
Я начебто підприємець.
У мене був відеобізнес,
я фільмував його магічні шоу.
Завдяки невпинній практиці контролю життєвої сили
ви зможете не лише контролювати життєву силу свого розуму та тіла,
ви зможете контролювати життєву силу всього всесвіту.
Бгаґаван нібито мав екстрасенсорні здібності,
бо він займався йогою та пранаямою, тому й здобув
ці суперсили.
Він ходи по вугіллю, начебто левітував предметами й усе таке.
Тіло може бути настільки натренованим,
що не сприйматиме зовнішніх факторів світу навколо вас.
Він створював ілюзію, що начебто наслідуючи його,
можна було навчитися робити, як він.
Їм нічого не платять,
лише обіцяють, що вони здобудуть такі ж суперсили, як у Бгаґавана,
хоч у нього самого їх і немає.
Він не величний маг.
Це двійка черви.
Точність — 98%.
Це було жахливо. Це просто… Це було жахливо.
Але людям подобалося, адже це крутий перець з тиграми.
Але це ще нічого в порівнянні з досягненнями…
думок… контролю думок та емоцій розуму.
Це лише капля в морі.
Гуру навчив Бгаґавана всьому, йозі.
Цій філософії та психології взаємодії зі світом.
Я досі люблю уроки йоги,
але досвід у ретроспективі
добре навчив мене,
що треба бути обачним щодо культів,
які хочуть заманити людей через прагнення могутності чи жадібність,
даючи…
враження, що ти отримаєш щось, чого неможливо досягнути.
Він цілком контролював усе.
Ми мали одягатися відповідним чином, мали їсти відповідну їжу.
Ми віддавали все.
Не лише матеріальну власність, але й свою віру.
Колись ви здивуєтеся тому, наскільки слухняний ваш розуму.
Ви набудете тіло переповнене здоровим духом, без жодних болячок.
Ваш розум буде спокійним, чистим та динамічним.
Бгаґаван навчився використовувати ці знання для маніпуляцій.
Щоб стати частиною зоопарку,
ви відрікалися віл цілого життя, відрікалися від імені,
відрікалися від власного світу, сім'ї та друзів.
Тигри ставали пріоритетом номер один, виключаючи все інше.
І він завжди був таким, це лише спосіб заполучити безкоштовну робочу силу.
Перебування поряд із великим тигром може змінити ваше життя.
Коли Док започаткував установу,
він хотів втілити середовище Йогавілю,
де він був би наче лідером групи
й усі працювали б заради загального блага, працюючи з тваринами,
залучаючи до цього йогу.
Ви займаєтеся йогою?
Культ, культ, тривога, культ…
Я займався йогою все життя, я займався…
Я займався бойовими мистецтвами ще змалку.
Я займався цим усе життя.
Я завжди кажу персоналу, що треба займатися йогою,
щоб набути стійкості тіла та розуму.
У використанні цих характеристик гуру насправді є сенс,
щоб створити культуру, де ти будеш наче Богом.
Вони приходять підлітками, а через десятиліття вони досі тут,
адже в проведенні часу з дикою природою відчувається блаженство.
Є пісня:
«Я на відпочинку, бо люблю мою роботчинку».
«Якщо робота не в насолоду, зміни свою пригоду».
Це ж чудово. Чудова пісня.
Бгаґаван точно хотів створити власну течію
і йому це чудово вдалося.
Я зустрічався з Джо декілька разів у його зоопарку.
І я був шокований побаченим,
адже це була дешева калька того,
що створив Бгаґаван.
Це те, що ми хочемо створити.
Тисни «відтворити».
Т.И.Г.Р.И. ТУР ДИКИХ ЗУСТРІЧЕЙ
Погляньте на озеленення.
Один чоловік займається цілим парком, адже він пишається цим.
Персонал пишається тим, що робить.
Джо намагався відтворити такий самий парк, як у Дока Ентла.
Усе було про Дока Ентла.
Ми придбаємо одежу наче для сафарі,
щоб ви працювали в атмосфері джунглів.
Усе дуже просто: прокидаєтеся вранці, одягаєтеся
та приходите на роботу з яскравим і піднесеним настроєм.
Допоки не знайдете трохи самодисципліни в собі, у нас ніколи нічого не вийде.
У мене власна течія та люди. Воно називається Храм звіра.
Тут, у зоопарку Г. В. це неконфесійна церква, а я — пастор Джо.
І якщо ви захотіли одружитися з тиграми,
ми можемо прикрасити й зробити це…
тільки для вас.
Ми сьогодні тут, у святилищі Церкви звіра,
де небо — то наша стеля, а трава — то підлога.
Такі люди, як Джо Екзотик та Док Ентл обожнюють наряджатися в костюми.
Це в них у крові, вони люблять вихвалятися,
«Я Король Тигрів, навколо мене прекрасні жінки
в шкіряному та з величезними цицьками».
Навіть не віриться, що я так наряджався.
Здається, єдине від чого я строго відмовився, це колготки.
Я була в гардеробі Бгаґавана
й там можна знайти найчудернацькішу одежу.
Це костюми ярмарку відродження. Я пишалася своїм кольчужним топом.
Ярмарок короля Річарда! На вихідні з 4-го вересня по 24-те жовтня.
ЯРМАРОК КОРОЛЯ РІЧАРДА
Ярмарки Відродження – це зібрання тисяч людей,
виконавців та всіх, хто працює на ярмарку.
Вони всі одягнені в середньовічні костюми.
Зазвичай там є коваль мечів, жонглери
та будь-які інші виконавці, які могли жити в середньовіччя.
Коли б ми не прийшли на ці ярмарки відродження,
Бгаґаван був наче на полюванні за дівчатами.
Не існує кращого початку флірту, аніж:
«Хочеш погладити мого тигра?»
Так ми й познайомилися.
Я подорожувала штатами проводячи ярмарки Відродження.
Я вигулювала мого тхора в лісистій місцевості
аж ось наткнулася на хлопця, який вигулював лева.
Зараз він набирає майже пів кілограма за день.
Я сказала: «А ви наймаєте?»
А через тиждень я вже тягала слонячі фекалії. Я з'їхалася з ними.
Він уміє прикрашати.
Коли говорить про вимоги роботи,
скільки ми вклали часу, наскільки посвятилися цьому,
це було описане, наче:
«Ці тварини на першому місці й це складна робота,
це буде непросто
й потрібно бути сильним, щоб впоратися».
І це мене дуже зацікавило.
Бгаґаван умів красиво працювати з людьми,
адже він навчався у Свамі Сатчідананда.
Щоб стати Свамі, треба прийняти обітницю безшлюбності,
послуху, безкорисливого служіння й бідності.
Він був Свамі Сатчідананда й він прийняв ці обітниці,
але це більше не стосувалося його, бо він став просвітленим.
Йога очікує, що людина реформує себе.
За роки, які я там провела,
гуру вів сексуальні стосунки з багатьма ученицями.
Як і завжди в сексуальному ґвалтуванні,
вони приводять тебе, описують наче ти станеш…
другом цій могутній людині.
Але те, чого вони бажають, змінюється.
Ні, вони не хочуть, щоб стариган з довгою бородою
пестив їх і спав з ними. Мастурбувати йому.
Зі скількома жінками він це робив?
Ой, не знаю. Точно багато хто навіть не визнавав.
Але я б сказала, щонайменше з десятком.
Вони вірили, що це якось робить їх особливими,
що ці близькі інтимні стосунки надали їм
якийсь зв'язок із Богом.
А Бгаґаван наслідував гуру.
Бгаґаван дуже подобався жінкам.
Його першою дружиною була Брамі Бетсі.
Тоді була лише Брамі короткий проміжок часу.
Брамі була прекрасною жінкою.
Прекрасною. Струнка, довге темне волосся.
Вони здавалися щасливим молодим подружжям.
Бгаґаван використовував це як приклад того,
яка вона щаслива та чудова пара, що трохи цікаво.
Гадаю, це було не її життя.
Бгаґаван цікавився багатьма жінками.
Гадаю, це зіграло роль у долі моєї сестри, тому вона зараз там, де є.
Тільки так.
Вона ніколи не займалася цим.
Вона просто повільно нівечили власне життя.
У неї довго були проблеми з випивкою.
Ледь не померла кілька років тому.
Дуже жаль, адже вона…
Мене це зворушило чомусь.
Напевне, я ніколи не забуду це. Мати завжди нагадує мені.
Вона каже: «Він був твоїм єдиним». А я кажу: «Так, був».
Нікому цього не відібрати.
ТАКСОН, АРІЗОНА
Я з Кевіном, це його ім'я ще з тих часів,
познайомилася в старшій школі.
І перед тим, як ми почали зустрічатися, мій хлопець жив по сусідству з ним.
Тому я приходила до будинку Кевіна, щоб побути з хлопцем,
адже матері Кевіна було байдуже.
Вона була крутою матусею.
Він розійшовся зі мною, щоб бути з матір'ю Кевіна.
А людям не було дивно, що вона спить з вашим хлопцем-підлітком?
Тільки тим, хто про це знав, а знали лише ми.
Їй було жаль, адже вона казала: «Я знаю, що ти засмучена цим».
«Чому б тобі не зустрічатися з Кевіном?»
Тобто з її сином. Я так і зробила.
Звісно ж я закохалася.
Я хотіла бути поряд щосекунди.
Він був дуже впевненим у собі та красивим.
Сестра приводила його додому.
Думаю, він не дуже сподобався татові спершу.
Може, через те, що Кевін покинув старшу школу.
Але в нього було довге волосся. Батькові це справді не подобалося.
Ой, він був бунтівним.
Завжди хотів чудити щось.
Навіть шукав неприємностей.
Після весілля ми змінили наші імена,
бо ми поїхали на місячний відпочинок до Йогавілю,
щоб стати сертифікованими інструкторами йоги.
І Свамі Сатчідананда дав нам нові імена.
Замість Бетсі я отримала Брамі.
А він замість Кевін Ентл отримав Шрі Махатмаяві Бгаґаван Ентл.
Велика зміна.
Бгаґаван Ентл мав дуже хороший вигляд у 1982-му.
Він був дуже чарівний.
Носив купу лискучого, їздив на ДеЛорен та Порше.
Я впершу зустріла його на озері Лотос,
це озеро довкола храму Лотоса в Йогавілі.
Я дуже чітко пам'ятаю це,
бо він залицявся до декількох дівчат того дня на озері.
Я говорила з ними про це й запитала:
«Він мацав ваші дупи чи груди?»
«Вас також чи лише мене?»
Скільки йому було років?
Йому було 22, так, а мені було 14.
Це незаконно у Вірджинії.
Він дуже довго, десь шість місяців,
надсилав мені вірші, приносив квіти, справді залицявся до мене.
Пам'ятаю побачення з Бгаґаваном
у кіно чи за вечерею.
У нього було багато забавок. Я багато чим забавлялася.
У них було джакузі. Ми часто гралися з малими тваринками.
Коли ви були там, ви були в його світі.
Я применшувала все, що відбувалося,
але зараз, дивлячись на це дорослим поглядом,
я наче перетворилася…
на людину, яка працювала з Бгаґаваном.
Я відчувала тиск…
потреби вести сексуальні стосунки з цією людиною,
а йому було 30.
Мені було 15.
Тоді я думала, що це моє рішення і я грала роль.
Я ще не була готова приймати такі рішення.
Думаю, я була частиною культури, яку створив Бгаґаван.
Було багато фотосесій.
Деякі фото точно були недоречними.
І ми були ще дітьми.
Оголені фото.
Він влаштував фотосесію з удавом та голою мною.
На щастя, його дружина Брамі знайшла ті фото та спалила їх.
У іншому випадку, фото оголеної мене могли б зараз бути бозна-де.
Він полював на молодих дівчат
і для нього було важливим те, щоб вони були цнотливими.
Мій 15-й день народження став днем, коли ми вперше переспали,
але перед цим він провів духовну церемонію весілля
в нього вдома в кімнаті для медитації нагорі.
Він одягнув на мене обручку на мене,
я мала бути його дружиною, а він — моїм чоловіком,
попри те, що він мав жінку.
Він сказав, що вона за поліаморію й абсолютно за відкритий шлюб
і що все гаразд, але це неправда.
Найгірше те, що інші жінки, що там жили,
думали, що я потураю цьому.
Вони були наче: «О, я думала, ти не проти цього».
А я: «Ви знущаєтеся? Звісно ж проти».
Не забувайте, мене завжди повідомляли останньою.
Він відвіз мене на Вірґінські Острови на медовий місяць
з Брамі Бетсі, його першою дружиною,
і мені було дуже ніяково,
адже ми з Брамі не говорили про те,
що я зустрічалася з ним.
Я не знала, що це медовий місяць Суматі.
Я увесь час займалася підводним плаванням.
А він, виявляється, цілими днями спав із жінками.
Але я цього не знала.
Він запевняв мене, що вона не проти.
Одна з купи його побрехеньок.
Але вона була справді юною
і можу уявити, що вона просто повірила йому.
Він вдався до одного з тих маневрів сили та контролю, ізолювавши мене.
Я переїхала від батьків на територію Йогавілю в 15.
Знаєте, він був доволі обачним у відборі юначок,
чиї батьки не пильнували їх.
Суматі жила в наметі позаду мого дому.
Він інколи відвідував мене в моєму наметі в Йогавілі.
Я була йому цікавою, лише допоки виглядали, як 12-тирічна.
До 30-ти років я важила 45 кілограмів.
Не мала жодних форм, цілком нічого.
Це йому подобалося, йому подобалися жінки, які були схожими на підлітків.
Треба було бути дуже й дуже худою.
Я харчувалася за дуже обмеженою дієтою Дока, це десь 800 калорій на день.
Дуже малопоживна їжа.
Не можна зробити з когось дресувальника.
Потрібна відповідна розумова та фізична міць.
Треба бути легким, як пір'їна,
мати фізичні навички координації та розуміння.
Я голодувала.
Темніло в очах, коли вставала.
Я майже загинула, адже працювала з дикими тваринами й…
У мене був такий низький тиск, що я втрачала свідомість.
Одна волонтера врятувала мене.
Її забрали на її день народження, а наступного дня вона повертається
й каже мені: «Ти не знаєш, що з тобою роблять».
«Промивають мізки».
«Так роблять культи, коли захоплюють людську психіку».
І вона каже: «Ти так довго це робила,
навіть не здогадуєшся, наскільки твій мозок замилений».
Тож вона каже: «Ти маєш їсти».
Врешті вона бігала за мною на парковці з шоколадним батончиком,
викрикуючи: «Він без жиру, заради Бога!»
І я відмовилася їсти його, бо шоколадний батончик — це занадто,
але я почала їсти моркву
й почала ясніше мислити.
Мозок почав краще працювати і я пішла до Дока й така:
«Хочу залишитися на наступний рік».
Хотіла завершити дворічну програму.
Але я вирішила, що не хочу збільшувати груди.
Це не те, чого я хотіла.
І я сказала: «Ну, якщо ти будеш жирухою, тобі не знадобляться вони».
Я досі була кістлявою та порожнистою,
і я подумала: «То успіх мені й не світить».
«І я починаю вірити йому».
Я відчувала, що якщо залишуся, то загрузну.
У 80-х, коли ми почали,
Свамі Сатчідананда мав нову ідею, яка була справді свіжою,
що те, як ти поводишся, як ти мислиш, що ти їси, формує твоє тіло.
Ви те, що ви їсте. Будь ласка, запам'ятайте це.
Більшість болячок від їжі, яку ми споживаємо.
Свамі наводив на віру, що він був…
просвітленою істотою та досконалим інструментом Бога.
Бгаґаван гадав, що гуру все сходить з рук.
Я був дуже близьким з людиною, яка доглядала Свамі Сатчідананда,
вона довіряла мені й сказала, що він бив її.
Якщо хочете покарати когось, хто кривдить вас…
зробіть щось приємне цій людині.
Вона приймала це так легко й з любов'ю.
Це було повна маячня, але це зараз я думаю про це так,
але тоді я ще носила мої рожеві окуляри.
Припини. О, ні! З труском. Великий стариган.
Бгаґаван не любив, коли хтось перечив йому,
і це було проблемою між нами.
Якщо я робив це на людях, я мав добряче поплатитися за це.
Не йдіть за мною.
І я швидко зрозумів, що туди не треба йти.
-Ми не хочемо, щоб ви фільмували. -Вибачте.
Якщо ви приходите сюди й такі: «Це нечесно. Ви не слухали,»
у нас немає ні часу, ні терпіння на таке.
У нього був поганий характер.
Бгаґаван не мав знати, що ви прив'язані до чогось,
бо він мучити вас цим.
Мені сподобалася мавпа-капуцин.
Щойно побачила її, відразу закохалася.
Бгаґаван знав, що я люблю її. Йому подобалося, що я дбала про неї.
Але йому й подобалося мучити мене тим, що я настільки прив'язана.
Одного разу, наприклад, він взяв її й поклав до морозилки.
Це ж мале дитинча,
а він поклав її в морозилку та зачинив
і просто дивився на мене, очікуючи, що я більше не сумуватиму через це.
Ось що він казав мені: «Я вчу тебе не бути такою прив'язано.».
«Я хочу, щоб ти задумалася про почуття,
думаючи про мавпочку в морозилці».
Він був здатен завдавати шкоди іншим набагато більше, аніж інші люди.
Він міг перетворитися з дуже чарівного на дуже злого.
Бачили колись, як втрачає самовладання, що аж ставало страшно?
Так.
Зі мною одного разу.
Можна зупинитися на хвильку?
Так. Мені треба попити й…
Було чотири випадки за чотири роки, коли я думала, що він уб'є мене.
Він був настільки жорстоким, що я думала: «Ось і все».
«Мені кінець. Це настане саме зараз».
Перші декілька разів були тому, що хотіла покинути його,
ще на початку стосунків.
Я хотіла піти. Я більше не хотіла зустрічатися з ним.
А він бив мене чи був дуже жорстоким зі мною.
І це лякало мене, тому я залишалася.
Душив мене так, що я втратила свідомість,
а одного разу він навіть вихвалявся перед його дівчиною,
що зламав два мої ребра, щоб заткнути мене.
Це правда, таки зламав.
Він не любив бити, адже залишалися шрами,
тому він душив мене, адже не залишалося жодних слідів.
Так розлютився на мене, коли я завагітніла. Сказав, що це моя провина.
Коли я народжувала,
хтось відстежив його, а він, звісно ж, був зйого дівчиною,
а тоді, поки я ще народжувала, він подзвонив.
«Нічого, якщо я не прийду?» А я така: «Ні!»
Тому він просто прийшов на роди, розлігся на сусідньому ліжку
й спав, поки я народжувала.
На щастя, було настільки боляче, що я не думала про це,
але так, було сумно, але…
Усе що не вбиває нас, робить сильнішими, чи не так?
Але знаєте що.
Мало що може трапитися зі мною гірше, аніж те, що було тоді.
Тож…
Щойно дитя народилося, і сліду його не стало.
Він був на дорозі з його дівчиною.
Пригадую, якою я була шокованою, коли Брамі завагітніла.
Він сказав, що навіть не спав з нею.
Він казав Суматі:
«Я можу начаклувати, щоб ти ніколи не завагітніла».
Вона вірила, що він може накласти закляття на неї й вона не завагітніє.
Але моя донька вже народилася і її вже бачили.
Саме перед відкриттям храму Лотоса
я сказала Бгаґавану, що я вагітна Тілакамою.
Спершу він сказав, що це не його дитя,
а тоді сказав, що треба робити аборт,
й намагався наштовхнути мене, звинувачуючи.
Мати Тілаками була шаленим підлітком,
яка, так сталося, зависала задовго
й завагітніла.
Я відвіз її дупу в «Downtown Marriott» у Вашингтоні
і не дотримався всіх заходів, як слід було,
аж ось, дитя!
Я подзвонила Свамі Сатчідананда, й нарешті, зізналася йому,
що зустрічалася з Бгаґаваном чотири роки й завагітніла.
Він, буквально, сказав: «З тебе буде чудова матір».
«Якщо Бгаґаван одружиться з тобою, може залишитися в Йогвілі».
«Якщо поводитиметься з жінками так само, то йому слід піти».
Було скликано сімейну нараду, щоб розібратися з цими
жалісними новинами.
І під час сімейної зустрічі вони…
намагалися звинуватити дівчат
за їхню порочну поведінку.
Я з чоловіком сказала: «Перепрошую».
«Це чоловік, якого наш вчитель визнав величним йогом,
і ви кажете, що дівчата не мали довіряти йому?»
«Це здається нечесним. Мені здається, що поганець тут — це дорослий».
Було заведено перекладати вину на жінок.
Ми спокушали чоловіків і це була наша вина.
Зненацька спільнота вирішила, що всі студенти, батьки та вчителі в школі
повинні підписати обітницю.
Що вони не будуть заводити стосунків.
А ще ніхто ніколи не сумнівався у Свамі Сатчідананді.
Нам здавалося, що нас карають.
Треба було лише сховатися та замовкнути.
Отримати дозвіл на будь-які дії.
Люди протилежних статей ніколи не були в одній кімнаті наодинці.
А якщо батьки, діти чи вчителі не хотіли підписувати обітницю,
вони не могли відвідувати чи викладати в школі.
Я не хотіла підписувати.
Коли я висловила свою думку, спільнота… попросила мене піти.
Свамі Сатчідананда відверто сказав мені це.
Казав: «Ти — гниле яблуко».
«І ти зіпсуєш всі інші соковиті яблучка».
Було боляче бути відлученою.
Йогавіль був усім моїм життям. Я більше нічого не знала.
Йогавіль підвів наших дітей,
не заступившись.
До того часу, як я завагітніла,
він вже зустрічався з іншою 14-тирічною.
Щойно ти одружився з 14-тирічною,
що може…
стримати тебе?
Ніколи у своєму життя
я б не подумала, що буду ділитися цією історію з публікою.
Я сама дивуюся з себе, коли слухаю цю історію.
Мені було 14, а йому було 25.
Моя мати хотіла, щоб я зрозуміла, наскільки це неправильно.
І пригадую, як він казав:
«Не турбуйся, ми розберемося з цим. Усе буде добре».
«Не турбуйся. Ми будемо разом».
Бгаґаван говорили телефоном
і він хотів, щоб я в подробицях описала шлях до школи.
Ми знову й знову говорили про це, а потім він зупинився біля мене
в якомусь наче маскування.
Він був химерним, волосся під капелюхом, дивакуваті окуляри.
Я заскочила в авто, викинула сумки з книгами в смітник
і ми помчали.
Я собі думала, що я вирвалася, втекла, але я ще не думала,
що це викрадення.
БАЧИЛИ ЦЮ ЛЮДИНУ? ВІДДІЛЕННЯ ПОЛІЦІЇ САНТА-МОНІКИ
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв