V. RÉSZ
- Szia, anya. - Szervusz, pupikám.
Kösz, hogy itt alhatok. Nagyon hálás vagyok.
Hogy vagy?
Ó, istenem. Minden a feje tetején áll.
Tudod, a felújítással és Roberttel.
Robert megint Amerikában van?
Igen. Megint Amerikában van.
Adhatok valamit enni?
Nem, kösz. Nem igazán vagyok éhes. Kicsit rosszul is vagyok.
Mindjárt nyolc óra. Enned kéne valamit.
Azt hiszem, migrénem lesz.
Nem baj, ha most... Lefekhetek kicsit?
A te korodban nekem is fájt a fejem.
Igen.
Anyád demenciában szenved.
Az idő- és térérzékéből kiveszett minden linearitás.
Érzed a különböző szagok keveredését,
és a hamis virágillatokat, melyek az elfedésükre próbálnak szolgálni.
Egy öreg ember otthonának a szaga.
Nem emlékszel, utoljára mikor aludtál anyád ágyában.
Abban az ágyban, ahol egykor apád aludt.
Azt hiszed, ha sikerül aludnod, talán tisztábban tudsz gondolkozni.
Talán meg tudod magyarázni, mi történik az életeddel.
Köszönöm, anya.
Tommy, Justin volt diákja segített újra életre kelteni Jonathant.
Elmagyarázta, hogy csak az öregek használják a Facebookot,
így mi az Instagramot használtuk.
...nem történik semmi.
A képernyővel. Az a billentyűzet. Érintős.
Értem.
A fotók régiek voltak, rátoltam kis filtert.
Szerintem most oké.
Figyelemre méltó.
Kösz. Kéne pár poszt a kedvenc zenéiről, asszem.
Miket hallgat? Tudja?
Nem tudom. Talán Kylie Minogue-ot.
Kylie. Aha. Szexi.
Még pár dolgot hozzá kéne adnunk. Mondjuk, Drake és Tyler, the Creator.
Post Malone. Ilyesmiket.
Majd továbbítom neki pár posztomat, asszem.
Persze. Mi van a könyvekkel?
Könyvek?
Tizennyolc éves, úgyhogy a Demianre gondoltam.
Hermann Hesse.
Ja. Egyiket se ismerem.
Esetleg a Harry Potter,
de én nem posztolnék könyvekről.
Te vagy a szakértő.
Aha.
Na, dolgoznunk kéne pár kommenten.
Tinédzsernek tartottam meg Jonathant.
Örökké fiatal, örökké az évhalasztását tölti,
mielőtt elkezdené az egyetemet.
A fiunknak most már van jövője.
Robert féltékeny a halott fiatalemberre,
akinek viszonya volt a nejével, és megmentette a gyermekét.
Azon töpreng, vajon Catherine hányszor gondolt erre a fiúra,
amikor ővele volt.
Hányszor hasonlította össze a szexet?
Rájátszott, mikor vele volt?
Néha? Mindig?
Nicholas tudja, hogy segítenie kéne apjának a vacsora eltakarításában,
de nem akar.
Beleőrül, ha az apja nem áll le a vidám évődéssel.
Tudja, hogy nem lesz könnyű vele lakni...
de megéri.
Így pénzt spórol.
Tudja, hogy az apja nem érzi a lefelé gomolygó füstöt,
de ha érezné is, kétli, hogy szólna érte.
Az apja félne megtörni a különleges köteléküket.
Arra rájött, hogy valami történik a szüleivel.
Este korábban megsajnálta az anyját,
és nem emlékszik, hogy bármikor is sajnálta volna.
Látta, hogy ment el, és ez arra emlékeztette, amikor kis korában
elment dolgozni.
És később, mikor hazajött,
csinálta a felhajtást, hogy Nicholas mennyire hiányzott neki.
Volt, hogy a fiú napokig nem vett róla tudomást, mert ezt sosem érezte igaznak.
Jó éjt.
Holnap mész dolgozni?
Aha.
- Korán? - Későn.
Akkor találkozunk a vacsoránál.
Aha.
Akkor jó éjt.
Jó éjt.
A szülei nem tudnak róla semmit.
Tanulmányozod anyád arcát,
és rájössz, hogy így fog kinézni, mikor meghal.
Letaglóz a szomorúság amiatt, mi minden elveszett már.
A gyermekkorod és a saját gyermeked gyermekkora.
Anyád ereje,
és a hited, hogy ezt az erőt felszívtad a csontjaidba,
hogy anyád szeretete erőt adott neked, hogy bármin felülkerekedj.
Tudod, hogy anyád neve Helen,
és hogy Helen nyilván szenvedett a bánattól, magánytól és fájdalomtól.
De erről nem igazán tudsz,
mert neked Helen mindig anya volt.
Anya.
Anya, történt valami.
Nem a felújítás miatt vagyok itt.
Valószínűleg nem emlékszel, de évekkel ezelőtt...
Igazából 20 évvel ezelőtt volt.
Mert Nick ötéves volt.
Elmentünk nyaralni Olaszországba,
és, tudod, nagyon kerestem...
Elmondasz anyádnak mindent, amit nem voltál képes elmondani Robertnek.
Az egészet.
A szégyenedet és a bűntudatodat.
Anyád végig csendben van,
és nem tudod, hall-e bármit.
És hogy vajon amit mondasz, beivódik-e az álmaiba,
és így emlékezni fog-e ebből valamennyire.
- Csá. - Elvist keresem.
- Ki vagy? - Nicholas. Már jártam itt.
Jól van.
- Mit kérsz? - Két ötöst.
Ha maradsz, az még plusz öt.
Tizenötöt kapok, ugye?
- Ja, mert letettem egyet. - Ugyan már, fiam.
Tempó.
Nicholas csak párszor járt ezen a helyen.
Nem akar rászokni a dologra,
és biztos abban, hogy nagyon jól kezeli az ügyet.
Csak hébe-hóba egy kis valami, hogy elvegye az éleket,
de sohasem túl sok.
Feltártál mindent, miközben anyád békésen hortyogott.
És a végére úgy érezted, kiapadtál,
és nyugtató mély álomba merültél.
A történeted szavakba öntése olyan volt,
mintha megpiszkáltad volna egy rosszindulatú tumor magját,
ami oly sok fájdalmat okozott.
És most már megértő vagy, mások felé is.
Aznap reggel korán érkeztem, mielőtt kinyitott az irodája,
és vártam, hogy megérkezzen az ázsiai lány.
Szerintem van itt valami.
Bizonyosan az alárendeltje.
Láttam kisétálni Catherine Ravenscrofttal,
láthatóan úgy tett, mint aki meg van tisztelve, hogy vele ebédelhet.
Ma úgy éreztem...
Elnézést. Kisasszony, elnézést.
Bocsánat. Maga...
Maga... Maga Ravenscrofttal dolgozik,
- igaz? - Igen.
Esetleg tudna rám szánni egy percet?
Csomagokat a recepción lehet leadni.
Ó, nem, nem, nem, nem. Itt egy igen fontos ügyről van szó.
Menj csak előre. És hogy hívják?
Ó, igen.
Bocsánat.
Igen, a nevem Stephen Brigstocke.
Az én nevem Jisoo Kim.
Jöjjön fel velem, hogy tudjunk beszélgetni, Mr. Brigstocke.
Nem, nem, nem, nem. Inkább itt maradnék.
Jó. Akkor foglaljon itt helyet.
Rendben.
Biztos, hogy nem fog mostanában bejönni?
Catherine?
Nem, telefonált. Ma nem jön be.
Itt is van. Szia, Jisoo. Hogy s mint? Jól vagy?
- Az az email... - Jól. Igen.
...amit küldtem, hogy mutasd meg Catherine-nek...
- Kaphatnék egy percet? - Bocs.
- Benne vagy valamiben. - Aha.
Hogy vagy? Jól vagy?
- Figyu, nagyon fontos. - Tudom.
Ha ma elintéznéd, adnám.
Az ambíció szagát lehetetlen elrejteni,
és Jisoo Kimről messzire bűzlött.
Kiszagolta a lehetőséget, hogy előáshat egy remek sztorit,
amivel megragadja a karriercsináló pillanatát.
Nyilván Catherine Ravenscroft közeli munkatársa már hosszú ideje,
mert rajtam próbálta ki Catherine trükkjeit az emberek megnyitására.
Tehát miről van szó, Mr. Brigstocke?
Ez olyan nehéz.
Nem tudom, jó volt-e idejönnöm.
Itt biztonságban van.
Nekem beszélhet.
Vagy ha akarja, megadhatom a számom, és bármikor felhívhat.
Catherine Ravenscroft zaklat engem.
Sajnálom, Mr. Brigstocke.
Kifejtené, kérem?
Folyamatosan fenyeget.
Miért fenyegeti magát?
Amiatt, amit írtam.
Mit írt, Mr. Brigstocke?
Egy könyvet?
Ön író, Mr. Brigstocke?
Nem, de el kellett mondanom az igazat a világnak.
VADIDEGEN
Én magam adtam ki, a saját pénzemből, álnéven.
Hoztam példányokat magának és a stábjának.
A világnak tudnia kell, ki Catherine Ravenscroft valójában.
Próbálja megakadályozni, hogy terjesszem.
Ez szörnyű.
Sajnálattal hallom.
Fenyegető üzeneteket hagyott az üzenetrögzítőmön.
De miért próbálja Catherine megakadályozni a könyve nyilvánosságra kerülését?
Mert benne van, hogy mi történt sok évvel ezelőtt.
Mi történt sok évvel ezelőtt, Mr. Brigstocke? El tudja mondani?
Viszonya volt valakivel, és mikor az illető kényelmetlenné vált...
ő hagyta meghalni.
Ez borzalmas.
- De hogy... - El kéne mennem. Ő...
Mi van, ha ő...
Ő...
Minden benne van a könyvben.
- Ne. Kérem, várjon. - Tényleg megyek. Viszlát.
Elmondaná, kérem? Mr. Brigstocke! Stephen?
Milyen finom, kiszámítható és szánalmas volt
látni Catherine Ravenscroft legközelebbi szövetségeseit és imádóit, ahogy lelkesen
ellene fordulnak, amint erre minimális esély kínálkozik.
A fejed visszapörgeti az anyádnak tett éjszakai vallomásodat.
Azon töprengsz, átszűrődött-e bármi is abból, amit mondtál.
Aznap reggel anyád egy szót se szólt,
és téged meghatott a gondolat, hogy tudja, és nem ítél meg.
Nicholas terve az volt, hogy felébred és felöltözik,
mikor az apja lemegy reggeliért.
Nem tudott felébredni.
De ez nem számít.
Tudja, ha az apja rákérdez,
kitalál valami sztorit, és az apja el fogja hinni.
- Halló. - Nicholas. Szia, hogy vagy?
Jól. Mit akarsz?
Fent voltam a neten, és láttam, hogy kiadnak egy könyvet
a képregényekkel, amiket régen olvastál. Emlékszel? A Hellboy?
Csak azt akartam, hogy vigyek-e neked egyet.
- Ne. - Biztos?
Amúgy szerintem nagyon menőn néz ki.
Nem kérem. Dolgom van, leteszem.
Igen, tudom. Tudom, hogy dolgod van.
Oké, csá.
- Figyelj, bocs. Nick. Várj. - Mi van?
Nem emlékszel egy közös olaszországi utazásunkra,
- amikor kicsi voltál? - Várj.
MOGYORÓS M&M-GYÁR
IGAZ
- Mi van? - Ó, ja, nem baj.
Nem emlékszel, hogy Olaszországban nyaraltunk kis korodban?
- Nem. - Ötéves lehettél.
- Nem emlékszel? - Nem.
Volt egy felfújható csónakod,
- meg az a fürdőruhád. - Picsába!
Leállnátok ezzel a kurva úttal?
Hogyan... Akkor apa is beszélt veled erről, édesem?
Nincs erre időm. Fontos dolgom van. Pá.
Igen, tudom. Bocs, drá...
Bocsánat.
KÖVET TÉGED PROFIL MEGTEKINTÉSE
KÖVETÉS VISZONZÁSA
KÖVETED ÜZENET
ADOM A FEEDED
AHAHA KSZ
Mikor hallottam a csengést, a szívem is megállt.
Még sosem kaptam értesítést.
AHAHA KSZ
Harap a halacska.
Keményen rákapott a csalira.
Finoman, nagyon finoman kell bevágnom.
Sosem értettem, hogy az új nemzedék miért kurtítja
olyan megszállottan kezdőbetűkké a szavakat.
KSZ = KÖSZÖNÖM SZÉPEN
Szerencsére Tommy hagyott nekem egy szójegyzéket.
Azt is mondta, hogy nincs pont,
se vessző, se kérdőjel.
NEKEM IS UNDI A MOGYORÓS M&M MOST LÁTTA
AHAHAH A LEGROSSZABB
JÁRTÁL KALIFORNIÁBAN LÁTTAM A KÉPEKET
Beutazom.
JA BEUTAZOM AZ USA-T
Nicholas sosem utazta be az USA-t.
Két évvel korábban
az apjának Los Angelesbe kellett utaznia egy emberi jogi konferenciára,
és őt is magával vitte.
Öt napot töltöttek ott, és elmentek együtt a Universal Studiosba és Disneylandbe.
AUTÓS TÚRA?
JA
A hamistól, csá, nincs harag
Ez a szám már így is atom De itt egy harang
CSAJOK DÖGÖK?
Nicholasnak tetszik az a tisztelet és csodálat,
amit előhív a fiatal idegenből, akit csak most ismert meg a neten.
Jó reggelt, Jodie.
Jó reggelt.
Sziasztok.
Cathy, beszélnünk kell.
Természetesen.
Stephen Brigstocke itt járt.
Ő hozta a könyveket.
- Tessék? Itt volt? - Ezt a könyvet.
Az van, hogy Jisoo megkeresett, mert nem tudta, mit tegyen.
És ő azt mondta, hogy megkérted,
- hogy ejtse Mr. Brigstocke sztoriját. - Igen.
Érdekelne, miért nyírtad ki ilyen vehemensen.
Nézd, ez nem a te dolgod.
Szerintem meg de.
Én szeretném, ha nem lenne,
de amikor egy fiatalabb beosztott tanácsért fordul hozzám,
akkor az az én dolgom lesz.
Fiatalabb beosztott, Simon? Ugyan már.
Azt mondtad Jisoo-nak, hogy a férfi pedofil,
- és megkérted, nézzen utána. - Én...
És mikor megtette, azt mondtad, felejtse el.
Én csak... kíváncsi vagyok, miért tetted.
Nem kell magyarázkodnom neked, se neked, Jisoo.
Ez személyes ügy,
és egyáltalán semmi köze a munkához.
Akkor miért kértél, hogy szerezzem meg a címét és a telefonszámát?
- Nem kell magyarázatot adnom neked. - De kell.
Oké. Az a helyzet, hogy nem tudom, mi van a könyvben.
Még nem volt időm elolvasni,
de egy férfi, aki után te pedofilként nyomoztál,
megjelenik egy könyvvel, amit ő írt,
és azt mondja Jisoo-nak, hogy a sztori része vagy, benne vagy a könyvben,
és hogy zaklattad, megfenyegetted.
Amúgy mi van a könyvben?
- Jisoo... - Vallomás?
- Hazug vagy. - Tessék?
Sosem mondtam, hogy a pasas pedofil.
- Megkértelek... Nem. - Nem! Nem javítottál ki.
...tudd meg Brigstocke kontaktját...
- Jó. - Én hazudok?
...és ennyi. Bocs, de azért kértelek téged, mert megbíztam benned.
Állj. Ne Jisoo-n verd le. Nem neki kell megvédenie magát.
Nagyon élvezed, igaz?
Hiszen megejthettük volna ezt a beszélgetést a tárgyalóban,
de azt akartad, hogy mindenki lássa ezt a cirkuszt.
- Cathy... - Catherine.
Ezt a helyzetet te hoztad létre, oké?
- Nem voltál velünk őszinte. - Na jó.
És ez aggaszt engem.
- Veszélyezteti az egész csapat jó hírét! - Igen!
Ez a cég a feddhetetlenségre épült.
Kinek képzeled magad?
Mr. Brigstocke azért fordult hozzánk, mert fél.
Hazudtál Jisoo-nak. Felhasználtad, hogy megszerezd a címét és a számát,
aztán fenyegető üzeneteket hagytál a rögzítőjén.
- Cathy... - Vedd le rólam a kezed!
Ő az, aki zaklat engem, érted?
Ő fenyeget engem.
Ha fenyeget, miért nem fordultál a rendőrséghez?
Mert ez magánügy. Ezt képtelen vagy felfogni?
Jól van. Figyelj. Őrizd meg a nyugalmad...
Ne merészeld azt mondani, hogy őrizzem meg a nyugalmam!
Nincs jogod ahhoz,
- hogy erről faggass. - Figyelj.
- Cathy... Idehallgass. - Nem!
- Kérdezlek a magánéletedről? - Ez nem fontos.
- Hogy milyen drogokat tolsz? - Elég!
- Mit nézel a neten? - Nyilván
- nagyon feldúlt vagy. - Az vagyok.
De bármi is az, amit eltussolsz, tuti, hogy jobb lenne nyíltan előállni vele.
Vedd le rólam a kurva kezed!
Baszki!
Ezt nem kellett volna.
Cathy, erre mit mondasz?
Hogy... te akartad.
A nevem Catherine!
Totál törölted magad, Catherine!
- Jól vagy, Simon? - Jól.
- Csak úgy nekiesett. - Nekiesett.
Mekkora pszichó!
- Nézzen a lába elé. - Bocs.
Nicholas a nap túlnyomó részében Jonathannel csetelt.
Lelkesen beszélt és adott tanácsot,
és azt hitte, Jonathan csüng minden szaván.
Megható volt, ahogy megnyílt neki.
Szegény barom.
Csacsogja a szánalmas meséit egy hat évvel fiatalabb fiúnak,
aki csaknem 20 éve halott.
A tanári pálya megtanított,
hogy kiszúrjam azokat a fiúkat, akiknek fekete lyuk van a mélyükön.
Volt idő, amikor talán lett volna bennem együttérzés a fiú iránt.
Egykor talán még segíteni is próbáltam volna neki.
De Nicholas nem fiú volt.
Hanem egy 25 éves férfi.
És bármennyire is dicsekedett a 19 éves énemnek,
nem tudta elrejteni reszkető, zsugorodó lelkét
egy ilyen tapasztalt ember elől, mint én.
Kétségbeesett volt. Kétségbeesetten beszélni akart.
Itt volt az idő kihúzni a halat.
Elkezdtem várakoztatni a válaszra.
Csak tíz percet, vagy ilyesmi, hogy lelkes maradjon.
...a kurva kezed!
MARK MEGJELÖLT
Ezt kár volt.
MELVIN MEGJELÖLT MICSODA RÉMÁLOM
Mit akarsz, mit mondjak?
Megérdemelted.
Tudod, hogy a jó híred forog kockán.
Éveken át a hitelességed vitt előre.
Most látod a lehetőségét, hogy nyilvános megszégyenítést kell elszenvedned.
Soha többé nem leszel az az ember, akinek eddig hittek.
De neked jelenleg
az egyetlen, ami számít, hogy megvédd Nicholast,
hogy távol tartsd ettől a helyzettől.
HÉ HAVER MERRE VAGY
Nicholas teljes figyelmét Jonathannek szentelte.
Úgy érzi, Jonathan csak egy kölyök, és felnéz rá,
csüng minden szaván.
Sok közös van bennük, a korkülönbség ellenére is.
Jonathan még a könyvet is olvasta, ami Nicholasnak az egyetlen volt évek óta.
BOCS ANYA CSESZTETETT AZ EGYETEM MIATT
AZ EGYETEM LÚZERSÉG
GONDOLOD?
RÖVID AZ ÉLET HOGY ELPOCSÉKOLJUK
LÁSS VILÁGOT. PRÓBÁLD KI IBIZÁT LEGJOBB CSAJOK
Miért?
LOBOGNAK A CSÖCSÖK
Ha, ha, ha.
ÚJRAOLVASTAM A KÖNYVBEN A FEJEZETEKET AMIKET MONDTÁL
Mit gondolsz?
KICSIT SZOFTOS EZT NÉZD
JOBB MINT A KIBASZOTT KÖNYV
SOK CSAJJAL KÚRTÁL
JÓ PÁRRAL
Persze.
Hahó? Mr. Brigstocke.
Kinyitná az ajtót, kérem? Catherine Ravenscroft vagyok.
Nyissa ki az ajtót, kérem!
Beszélnünk kell.
Kérem. Tudom, hogy itt van.
A férjem elhagyott, és valószínűleg kirúgnak.
Maga nyert. Hallja? Maga nyert.
Az a legkevesebb, hogy a szemembe néz, és meghallgatja a mondandómat.
Stephen.
Kérem, nyissa ki az ajtót.
Tudom, hogy itt van.
Meg kell hallgatnia.
Jogom van ahhoz, hogy meghallgasson.
Ennek véget kell vetni.
Bármit tesz velem és a családommal, az nem hozza vissza a fiát.
A 020 7946 0534-es számot hívta.
Sem Stephen, sem Nancy nem tudja fogadni ezt a hívást,
de ha volna szíves üzenetet hagyni
dátummal, időponttal és a telefonszámával, akkor megpróbáljuk visszahívni.
További szép napot.
- Igen, én vagyok. - Igen, én vagyok.
- Jonathanről akarok beszélni. - Jonathanről akarok beszélni.
- Nézze, tudom, hogy tudja a számom. - Nézze, tudom, hogy tudja a számom.
- Hívjon fel... - Hívjon fel.
...és ezúttal beszéljünk.
Azt akarta, hogy meghallgassam.
Beszélni akart.
Azt mondta, van valami mondandója.
Hát, arról már nagyon lekésett.
De a kígyó egyre közelebb jött.
Ideje volt szépen elvarrni a szálakat.
A hal készen állt arra, hogy kifogják. Eljött az idő az utolsó döfésre.
HOL VAGY?
A szegény barom kitárta a szívét Jonathannek,
de én masíroztam be.
ITT VAGYOK
MICSINÁTÁ
EMLÉKSZEL A KÖNYVRE?
RECSKÁZTÁL?
Nem kéne sok, hogy ezt a gyarló példányt a szakadékhoz noszogassam.
Csak táplálnom kéne benne a sötétséget, és el kéne vezetnem a holtpontra...
aztán otthagynom, hadd billegjen a peremen.
EMLÉKSZEL
...hogy az anya otthagyta a gyermekét egyedül a tengeren?
EGY KISFIÚT AKI NEM TUDOTT ÚSZNI?
CSATLAKOZTASSA A TÖLTŐT! AKKU 5%
ALUDT A KANCÁS RIBANC
MIÉRT NEM SEGÍTETT A GYERMEKÉN?
KURVA
Nem akarta, hogy Jonathan az életét kockáztassa.
A KURVA MÉG TÖBB FASZT AKART
A Jonathan iránti vágya
nagyobb volt, mint a gyermeke iránti szeretete?
JA RÜHELLEM A BASZOTT KURVÁT
Mi a fasz?
HONNÉT SZEREZTED A KÉPET
EMLÉKSZEL ARRA A
...fiatalemberre, aki megmenti a kisfiút a könyvben?
IGEN. JONATHAN.
JONATHAN BRIGSTOCKE. ÉS MEGHALT.
JÓ ÉS?
SZERETŐ EMLÉKÉRE
A VADIDEGEN AKI MEGHALT MIKOR MEGMENTETTE AZ ÉLETED.
EZ TE VAGY. NEM VÁGOM
TUFA VAGY?
JONATHAN ÉVEKKEL EZELŐTT MEGHALT.
TE VAGY A KISFIÚ AKIT MEGMENTETT.
BEPARÁZTATSZ
Küldök neked pár fotót.
Vesd össze őket...
a 183-261 oldallal
...a Vadidegenben.
Már nem volt visszaút.
Küldetésem volt.
Nem volt esély arra, hogy ne ismerje fel a nőt vagy saját magát.
Egy gyereknek se kéne így látnia az anyját.
De meg kellett tenni.
„NYOMD ÖSSZE A MELLBIMBÓD.” UJJÁVAL ÖSSZENYOMTA A MELLBIMBÓJÁT.
A NŐ, A KURVA, AZ ANYÁD.
JONATHAN HALOTT, MERT MEGPRÓBÁLT MEGMENTENI TÉGED.
VILÁGOS, HOGY ANYUD SOSEM SZERETETT TÉGED.
Baszki.
Úgy éreztem, mintha zsákba tömtem volna egy cicát,
és a folyóba dobtam volna.
Hallottam, ahogy nyávog,
de semmit nem tehettem, hogy megmentsem.
Hogy elsüllyed vagy úszik, csak rajta állt.
Maradhattam volna a konyhában válaszra várva,
de mennem kellett.
Egy fontos vacsorára voltam hivatalos.
Így ni. Kiváló. Meg is van.
- Üdv, Catherine. - Üdv, Aleena.
- Így ni. Alatta is. - Jól vagy, anya?
Átáztál.
- Igen. - Máris jobb, igaz?
- Egek, erre a szőnyegre ráfér egy jó kis... - Bizony.
Tudod, mi kéne neked, Catherine?
Egy jó meleg ital. Csinálok egy csésze kávét
- vagy teát, ha kérsz. - Nem. Majd én.
Teát kérsz, vagy kávét kérsz?
- Itt van. - Itt van.
Helen, őt kedveled, igaz?
Eljött az ő szezonja.
ALBION IRODA HR TUDSZ MOST BESZÉLNI?
NEM FOGADOTT HÍVÁS
A képek, melyeken az anyja egy 19 éves fiúval szexel,
mélyen felkavarták Nicholast.
De az a kép, ami a legjobban zavarja,
az egy piros-sárga gumicsónak képe, ami a világ peremén hánykódik.
Kurvára gyűlöllek!
Tudja, hogy megmentették, amikor oda kellett volna vesznie.
Elképzel egy másik történetet az anyjának.
A tragikus hősnőét, aki egyetlen gyermekét elvesztette egy balesetben a tengeren.
Teljesen felépült volna ebből a veszteségből.
Jól játszotta volna ezt a szerepet.
Jobban állt volna neki, mint az,
hogy egy jellegtelen, enervált, eredménytelen, mihaszna szar anyja.
Hé!
Nicholas.
Jól vagy?
Igen.
Mosakodj meg, haver.
Robert Ravenscroft meglehetős nyűggé vált,
üzeneteket hagy a Vadidegen honlapján.
Mindenképp pótolni akarta a kárba veszett időt, találkozni akart velünk.
Azt hitte, még ketten vagyunk.
Mr. és Mrs. Brigstocke.
Először nem érdekelt, hogy találkozzak vele,
de aztán láttam, hogy mélyebbre tudnám nyomni a tőrt,
még beljebb, ha már bent van.
A hely bűzlött az üzletemberektől és a politikusoktól.
Mr. Brigstocke, úgy sajnálom, hogy megvárakoztattam.
Nagyon örvendek.
Elnézést kérek.
Nem, nem. Nem a maga hibája.
Ez a köszvény.
Jó volt a kezem, amíg bírta.
Nagyon-nagyon köszönöm, hogy eljött.
Azt reméltem, Mrs. Brigstocke is eljön.
Sajnos a feleségem évekkel ezelőtt meghalt, Mr. Ravenscroft.
Rendkívül sajnálom.
Kérem, szólítson Robertnek.
Elnézést, uraim. Egy pohár pezsgőt? Egy Kir Royale-t?
Olvastam a könyvet, és...
Világossá szeretném tenni, hogy a feleségem viselkedése alávaló volt.
Teljességgel alávaló.
Jonathan volt az egyetlen gyermekünk.
Nancy sosem épült fel az elvesztéséből.
Borzalmas.
Nancy csupán találkozni akart a maguk fiával.
Hogy lássuk, hogy a mi fiunk nem hiába áldozta fel az életét,
azért, hogy a maguk kisfia éljen és felnőjön.
De a felesége nem engedte.
Megfenyegette az én Nancymet, ha újra kapcsolatba próbál lépni vele.
Hogy ne legyen félreértés,
úgy gondolom, a feleségem tettei, a múltbéliek és a jelenlegiek is,
abszolúte... abszolúte megbocsáthatatlanok.
Világos számomra, hogy totálisan és szégyenletesen könyörtelen volt,
és tudnia kell, hogy már nem élünk együtt.
Szomorúan hallom. Én...
És elnézést kérek a fájdalom és a sokk miatt,
amit a könyv és a fotók elküldése okozhatott magának.
Ne kérjen. Igazából megkönnyebbültem, hogy végre tudom az igazat.
Oly sok év után.
Hát...
Köszönöm, Mr. Ravenscroft.
Én csak...
Én csak annyit szeretnék most... Én most mindössze...
valamiféle kibékülést, valamiféle megbocsátást remélnék,
Nicholasnak és magamnak.
Tudja, ahogy maga és a családja,
mi is megszenvedtük a feleségem szörnyű kegyetlenségét.
Természetesen, Mr. Ravenscroft.
Köszönöm.
Természetesen.
Szánalmas, szegény ember.
Azt hiszem, jól tudta,
hogy ő csupán mellékszereplő ebben a történetben.
És most beállt a csatasorba a saját felesége ellen.
Nick?
Nicholas, drágám, mi baj?
Nicholas.
Nick, beszélj.
Hol vagy?
Baszki.
Istenem.
Köszönti önt az O2 üzenőszolgálata.
A hívott személy...
Istenem. Ne csináld ezt. Ne tedd ezt velem.
Köszönti önt az O2 üzenőszolgálata.
A hívott személy nem tudja...
Gyűlöllek! Te k...
ANYA HÍV
Nicholas mozdulni se akar.
Muszáj behunynia a szemét.
Sosem akar elmenni erről a helyről.
Tudja, hogy itt lehet a legjobb önmaga.
RENÉE KNIGHT REGÉNYE ALAPJÁN
A feliratot fordította: Speier Dávid