- 5 -
- היי, אימא. - היי, מותק.
תודה שאת מסכימה לארח אותי. אני ממש מעריכה את זה.
מה שלומך?
אלוהים. הכול זוועה.
את יודעת, עם הקבלנים ורוברט.
רוברט שוב באמריקה?
כן. הוא שוב באמריקה.
להביא לך משהו לאכול?
לא, תודה. אני לא ממש רעבה. האמת שאני לא מרגישה ממש טוב.
כמעט 8:00. כדאי שתאכלי משהו.
לא, אני חושבת שחטפתי מיגרנה.
אכפת לך אם... אני יכולה לשכב לנוח זמן מה?
גם לי היו כאבי ראש כשהייתי בגילך.
כן.
אימא שלך סובלת מדמנציה.
היא איבדה את תחושת הזמן והמרחב.
את מריחה ריחות משונים,
ומטהר אוויר בניחוחות פרחים שנועדו למסך אותם.
ריח הבית של אדם זקן.
את לא זוכרת מתי הייתה הפעם האחרונה שישנת על מיטת אימך.
אותה מיטה שבה אביך ישן פעם.
את חושבת שאם תצליחי לישון, אולי תצליחי לחשוב בצלילות.
אולי תתחילי להבין מה קורה בחייך.
תודה, אימא.
טומי, תלמיד לשעבר של ג׳סטין, עזר לי להחזיר את ג׳ונתן לחיים.
הוא הסביר לי שרק זקנים משתמשים בפייסבוק,
לכן השתמשנו באינסטגרם.
...אבל לא קורה כלום.
- אינסטגרם ג׳ונתן בריגסטוק -
תשתמש במסך. זו המקלדת. תיגע במסך.
הבנתי.
התמונות נראו ישנות, אבל השתמשתי בפילטרים.
אני חושב שהן נראות בסדר גמור.
יוצא מן הכלל.
תודה. לדעתי כדאי שנוסיף פוסטים על מוזיקה שהוא אוהב.
למה הוא מאזין? אתה יודע?
לא, אני לא יודע. אולי לקיילי מינוג.
קיילי. כן. סקסית.
כדאי שנוסיף דברים נוספים.
כמו דרייק וטיילר, דה קריאייטור.
פוסט מאלון. דברים כאלה.
נראה לי שאעביר לו חלק מהפוסטים שלי.
כמובן. מה לגבי ספרים?
ספרים?
הוא בן 18, אז חשבתי על דמיאן.
של הרמן הסה.
כן... שמעתי עליהם.
אולי הארי פוטר,
אבל באופן אישי לא הייתי מעלה פוסטים על ספרים.
אתה המומחה.
כן.
עכשיו כדאי שנעבוד על חלק מהתגובות.
דאגתי שג׳ונתן יישאר נער.
הוא צעיר לנצח, הוא בשנת החופש שלו לנצח,
הוא עומד להתחיל לימודים באוניברסיטה.
עכשיו לבן שלנו יש עתיד.
רוברט מקנא בצעיר המת
שניהל רומן עם אשתו והציל את בנו.
הוא תוהה כמה פעמים קתרין חשבה על הצעיר
בזמן שהייתה איתו.
כמה פעמים היא השוותה בין הביצועים שלהם במיטה?
האם היא מזייפת כשהיא איתו?
לפעמים? תמיד?
ניקולס יודע שהוא אמור לעזור לאבא שלו לנקות אחרי ארוחת הערב,
אבל הוא לא רוצה.
הוא ישתגע אם אבא שלו ימשיך בהתנהגות העליזה.
הוא יודע שלא יהיה קל לגור איתו...
אבל ישתלם לגור איתו.
הוא חוסך כסף.
הוא יודע שאבא שלו לא מריח את העשן השוקע,
אבל אפילו אילו הוא היה מריח אותו, הוא בספק שהוא יגיד משהו.
אבא שלו יחשוש לקלקל את הקשר המיוחד ביניהם.
הוא מבין שמשהו קורה להורים שלו.
מוקדם יותר באותו הערב, הוא ריחם על אימא שלו,
והוא לא זוכר שהוא אי פעם ריחם עליה.
כשהוא ראה אותה עוזבת ככה הוא נזכר בילדותו,
כשהיא הלכה לעבודה.
ומאוחר יותר, כשהיא חזרה הביתה,
היא כרכרה סביבו ואמרה לו שהיא התגעגעה אליו מאוד.
הוא היה מתעלם ממנה ימים שלמים כי הוא מעולם לא הרגיש שהיא מתכוונת לדבריה.
לילה טוב.
אתה עובד מחר?
כן.
- מוקדם? - מאוחר.
נתראה בארוחת ערב אם ככה.
כן.
לילה טוב.
ההורים שלו לא יודעים עליו כלום.
את מתבוננת בפניה של אימך
ומבינה שכך היא תיראה במותה.
את מוצפת בעצב בגלל דברים שאבדו.
הילדות שלך והילדות של בנך.
כוחה של אימך
והאמונה שספגת את כוחה,
שאהבת אימך נתנה לך כוח להתגבר על הכול.
את יודעת שלאימך קוראים הלן,
ושהלן בוודאי סבלה צער, בדידות וכאב.
אבל את לא באמת יודעת
כי מבחינתך, הלן תמיד הייתה אימך.
אימא.
אימא, קרה משהו.
אני לא פה בגלל הקבלנים.
את בטח לא זוכרת, אבל לפני הרבה שנים...
בערך לפני 20 שנה.
כי ניק היה בן חמש.
נסענו לחופשה ב... איטליה.
ואת יודעת, אני ממש...
את מספרת לאימך כל מה שלא היית מסוגלת לספר לרוברט.
הכול.
הבושה שאת חשה ותחושת האשמה.
בזמן שאת מספרת אימא שלך דוממת,
ואת תוהה אם היא שומעת משהו.
אם הדברים שאת מספרת לה יחדרו לחלומותיה
והיא תזכור חלק מהם.
- יו. - אני מחפש את אלביס.
- מי אתה? - ניקולס. כבר הייתי פה.
טוב.
- כמה תרצה? - שתי שקיות בעשרה ליש״ט.
אם אתה נשאר, תשלם עוד חמישה ליש״ט.
אני מקבל 15, נכון?
- כן, כי הנחתי קובייה. - בחייך.
קדימה.
ניקולס היה כאן רק כמה פעמים.
הוא לא רוצה להפוך את זה להרגל,
והוא בטוח שהוא בשליטה.
משהו קטן פה ושם בשביל הטשטוש,
אבל בלי להגזים.
סיפרת הכול בזמן שאימא שלך ישנה שנת ישרים.
ולקראת הסוף הרגשת מרוקנת,
נרדמת וישנת שינה עמוקה.
הבעת הסיפור שלך במילים
הייתה כמו צביטה במרכזו של גידול ממאיר
שגרם לך סבל רב.
ועכשיו את מבינה שהוא גרם סבל גם לאחרים.
הגעתי מוקדם באותו הבוקר לפני שהמשרד שלה נפתח,
וחיכיתי להגעתה של הבחורה האסייתית.
אני חושבת שמשהו קורה.
היא בטח הייתה עובדת שלה.
ראיתי אותה יוצאת עם קתרין רייבנסקרופט,
גאה בכך שהיא הוזמנה לאכול איתה ארוחת צהריים.
אני חושבת שהיום היה...
סליחה. גברת, סליחה.
מצטער. את...
את עובדת עם קתרין רייבנסקרופט,
- נכון? - כן.
תסכימי להקדיש לי דקה מזמנך?
אתה יכול להשאיר את החבילות בקבלה.
לא, לא. זה עניין חשוב.
תתקדמי. איך קוראים לך?
כן.
סליחה.
כן, אני סטיבן בריגסטוק.
אני ג׳יסו קים.
אולי תבוא איתי למעלה כדי שנוכל לשוחח מר בריגסטוק?
לא, לא. אני מעדיף להישאר כאן.
טוב. אולי תשב שם?
טוב.
את בטוחה שהיא לא תגיע בקרוב?
קתרין?
לא, היא התקשרה. היא לא מגיעה היום.
הנה היא. היי, ג׳יסו. מה שלומך? את בסדר?
- זוכרת את האימייל... - טוב. כן.
ששלחתי לך כי רציתי להראות אותו לקתרין? הראית לה אותו?
- אתה יכול לתת לי דקה בבקשה? - מצטער.
- את באמצע. - כן.
מה שלומך? אתה בסדר?
- אבל תקשיבי, זה ממש חשוב. - אני יודעת.
אז אם תוכלי לדאוג לזה היום, אני אשמח.
לאמביציה הייתה צחנה שאי אפשר להסתיר,
וג׳יסו קים הסריחה ממנה.
היא זיהתה הזדמנות לחשוף סיפור משמעותי
שבונה קריירה.
היה ברור שהיא עבדה בצמוד לקתרין רייבנסקרופט זמן רב
כי היא ניסתה להפעיל עליי תכסיסים של קתרין שגורמים לאנשים להיפתח.
במה מדובר, מר בריגסטוק?
קשה לי.
אני לא בטוח שאני צריך להיות פה.
אתה בטוח כאן.
אתה יכול לדבר איתי.
או אם אתה מעדיף, אני יכולה לתת לך את המספר שלי ותתקשר כשתרצה.
קתרין רייבנסקרופט הטרידה אותי.
אני מצטערת, מר בריגסטוק.
אתה יכול להרחיב בבקשה?
היא לא מפסיקה לאיים עליי.
למה היא מאיימת עליך?
בגלל משהו שכתבתי.
מה כתבת, מר בריגסטוק?
ספר?
אתה סופר, מר בריגסטוק?
לא, אבל הייתי חייב לחשוף את העולם לאמת.
- הזר א״ג׳ פרסטון -
הוצאתי אותו לאור בעצמי, בכסף שלי. בשם בדוי.
הבאתי עותקים לך ולצוות שלך.
העולם צריך לדעת מיהי קתרין רייבנסקרופט.
היא לא מפסיקה לנסות למנוע ממני להפיץ אותו.
נורא.
אני מצטערת לשמוע.
היא השאירה לי הודעות מאיימות במשיבון.
אבל למה קתרין מנסה למנוע את הוצאת הספר שלך לאור?
כי הוא מספר סיפור שקרה לפני שנים רבות.
מה קרה לפני שנים רבות, מר בריגסטוק? אתה יכול לספר לי?
היא הייתה בקשר עם מישהו, וכשהקשר הפך למעמסה...
היא נתנה לו למות.
נורא.
- אבל איך היא... - אני צריך ללכת. היא...
מה אם היא...
היא...
הכול כתוב בספר.
- לא. חכה בבקשה. - כן, אני חייב ללכת. ביי.
אתה יכול לספר לי בבקשה? מר בריגסטוק? סטיבן?
כמה מעולה, צפוי ופתטי היה
לצפות בבעלי בריתה הקרובים ביותר של קתרין רייבנסקרופט להוטים כל כך
לבגוד בה ברגע שמתאפשר להם.
הווידוי הלילי בפני אימא שלך מתנגנן שוב ושוב בראשך.
את תוהה אם היא הבינה משהו מבין הדברים שאמרת.
באותו הבוקר אימא שלך לא אמרה דבר,
ואת נרגשת מהמחשבה שהיא יודעת ולא שופטת אותך.
ניקולס תכנן להיות ער ולבוש
כשאבא שלו ירד לאכול ארוחת בוקר.
הוא לא התעורר.
לא משנה.
הוא יודע שאם אביו ישאל,
הוא ימציא סיפור כלשהו, ואביו יאמין לו.
- הלו. - ניקולס. היי, מה שלומך?
בסדר. מה את רוצה?
גלשתי ברשת, וראיתי שמוציאים לאור ספר
עם הקומיקס שהיית קורא פעם.
זוכר את הלבוי?
כן, תהיתי אם תרצה שאקנה לך?
- לא. - בטוח?
אני חושבת שהוא נראה ממש מגניב באמת.
אני לא רוצה. אני עסוק, אני חייב לזוז.
כן, אני יודעת. אני יודעת שאתה עסוק.
טוב, ביי.
- תקשיב. רגע, ניק. חכה. - מה?
זוכר שנסענו לטיול באיטליה
- כשהיית קטן? - חכי.
- מפעל אם אנד אמ׳ס בוטנים -
- נכון -
- מה? - כן, זה בסדר.
זוכר
שנסענו לחופשה באיטליה כשהיית קטן?
- לא. - היית בערך בן חמש.
- אתה לא זוכר? - אני לא זוכר.
הייתה לך סירה מתנפחת,
- ואת בגד הים שאתה אוהב. - לכל הרוחות.
את ואבא יכולים להפסיק לדבר על הטיול הדפוק הזה?
אבא דיבר איתך עליו, יקירי?
אין לי זמן. יש לי דברים חשובים לעשות. ביי.
כן, אני יודעת. אני מצטערת...
מצטערת.
- זיאו אגו דת׳ -
- עוקב אחריך הצג פרופיל -
- עקוב בחזרה -
- עוקב הודעה -
- אני אוהב את הפיד שלך -
- חחח ת״ר -
כששמעתי את הצפצוף, ליבי עמד מלכת.
מעולם לא קיבלתי התראה.
- אינסטגרם -
- חחח ת״ר -
הדג נגס.
הוא נגס חזק בפיתיון.
הייתי צריך לפעול בעדינות, בעדינות רבה.
מעולם לא הבנתי את אובססיית הדור הצעיר
לצמצום מילים לראשי תיבות.
- ת״ר = תודה רבה -
למזלי טומי השאיר לי מילון מונחים.
הוא גם אמר לי לא להשתמש בנקודות,
בפסיקים או בסימני שאלה.
- גם אני שונא אם אנד אמ׳ס בוטנים -
- נקרא כעת -
- חחח הכי גרועים שיש -
- היית בקליפורניה ראיתי את התמונות -
בטיול.
- כן טיילתי ברחבי ארה״ב -
ניקולס מעולם לא טייל ברחבי ארה״ב.
שנתיים קודם לכן
אבא שלו נסע ללוס אנג׳לס לכנס בנושא דיני זכויות אדם
והוא התלווה אליו.
הם היו שם חמישה ימים,
והם ביקרו באולפני יוניברסל ובדיסנילנד.
- רוד טריפ? -
- כה -
מאחל כל טוב לרמאים
השיר כבר היה מעולה אבל הנה צליל של פעמון
- בנות שוות? -
ניקולס אוהב את תחושות הכבוד וההערצה
שהוא זוכה להן מהצעיר שהוא פגש ברשת.
בוקר טוב, ג׳ודי.
בוקר טוב.
היי.
קת׳י, אנחנו צריכים לשוחח.
כן, כמובן.
סטיבן בריגסטוק ביקר פה.
הוא הביא את הספרים.
- מה? הוא היה פה? - את הספר הזה.
העניין הוא שג׳יסו פנתה אליי כי היא לא ידעה מה לעשות.
והיא אמרה לי שביקשת ממנה
- לוותר על הסיפור של מר בריגסטוק. - כן.
אני תוהה למה היה חשוב לך כל כך להפסיק לעבוד עליו.
שמע, זה לא עניינכם.
אני חושב שכן.
הלוואי שלא,
אבל כשחברת צוות צעירה פונה אליי ומבקשת ממני עצה,
זה הופך לעניין שלי.
חברת צוות צעירה, סיימון? נו באמת.
אמרת לג׳יסו שהוא פדופיל
- וביקשת ממנה לאתר אותו. - אני...
ואחרי שהיא איתרה אותו, אמרת לה לשכוח מזה.
אני תוהה למה התנהגת ככה.
אני לא צריכה לתת לך הסברים או לך, ג׳יסו.
זה עניין אישי,
ואין לזה שום קשר לעבודה.
אז למה ביקשת ממני להשיג את הכתובת שלו ואת מספר הטלפון שלו?
- אני לא צריכה לתת לך הסבר. - כן, את כן.
טוב. תקשיבי, אני לא יודע במה הספר עוסק.
עדיין לא היה לי זמן לקרוא אותו,
אבל איש שחקרת בחשד לפדופיליה
הופיע כאן עם ספר שהוא כתב,
וסיפר לג׳יסו שאת חלק מהעלילה,
שאת מופיעה בספר,
ושהטרדת אותו, שאיימת עליו.
מה יש בספר?
- ג׳יסו... - הודאה כלשהי?
- את שקרנית. - מה?
מעולם לא אמרתי שהוא פדופיל.
- ביקשתי ממך... לא, לא. - לא! לא, לא! לא תיקנת אותי.
למצוא את פרטי ההתקשרות של סטיבן בריגסטוק...
- זה בסדר. - אני השקרנית?
וזהו. אני מצטערת, ביקשתי ממך כי סמכתי עלייך.
תפסיקי. אל תכעסי על ג׳יסו. היא לא זו שצריכה להסביר את עצמה.
אתה נהנה, נכון?
יכולנו לנהל את השיחה בחדר הישיבות,
אבל רצית שכולם יראו את ההצגה.
- קת׳י, קת׳י... - קתרין.
זה מצב שאת יצרת, טוב?
- לא היית ישרה איתנו. - טוב.
וזה מדאיג אותי.
זה מסכן את המוניטין
- של כל הצוות. - כן!
החברה מושתתת על יושרה.
מי אתה חושב שאתה?
מר בריגסטוק פנה אלינו כי הוא פחד.
שיקרת לג׳יסו.
השתמשת בה כדי להשיג את הכתובת ואת מספר הטלפון שלו
ואז השארת הודעות מאיימות במשיבון שלו.
- קת׳י... - תוריד ממני את הידיים שלך.
הוא זה שעוקב אחריי, טוב?
הוא מאיים עליי.
אם הוא מאיים עלייך, למה לא פנית למשטרה?
כי זה אישי. אתה לא מסוגל להבין?
טוב. תקשיבי. תנסי להירגע, טוב...
שלא תעז לומר לי להירגע!
אין לך שום זכות
- לשאול אותי כלום בנושא. - תקשיבי.
- קת׳י... לא, תקשיבי לי. - לא, לא!
- אני שואלת אותך על חייך האישיים? - זה לא חשוב.
- לא. אילו סמים נטלת? - תפסיקי. מספיק!
- באילו אתרי אינטרנט גלשת? - תקשיבי, מן הסתם
- את ממש כועסת. - כן, אני כועסת.
אבל אני חושב שלא משנה מה את מסתירה,
אני בטוח שעדיף שפשוט תתוודי.
תוריד ממני את הידיים שלך.
וואו! לעזאזל!
לא היית צריכה לעשות את זה.
קת׳י, מה תגידי על זה?
שהגיע לך.
קוראים לי קתרין.
את גמורה, קתרין.
- אתה בסדר, סיימון? - כן.
- היא פשוט תקפה אותו. - היא תקפה אותו.
פסיכית.
- שימי לב לאן את הולכת. - סליחה.
ניקולס שוחח עם ג׳ונתן רוב היום.
הוא היה להוט לדבר ולייעץ,
והוא חשב שג׳ונתן הפנים כל מילה שהוא כתב.
היה נוגע ללב לראות איך הוא נפתח בפניו.
המסכן.
הוא סיפר מעשיות עלובות לילד שצעיר ממנו בשש שנים,
שנפטר לפני כמעט 20 שנה.
בתקופה שהייתי מורה למדתי
לזהות את הילדים הבעייתיים.
הייתה תקופה שבה אולי הייתי מרחם עליו.
פעם אולי אפילו הייתי מנסה לעזור לו.
אבל ניקולס לא היה ילד.
הוא היה גבר בן 25.
ולא משנה כמה הוא התרברב בפני דמות הנער בן ה־19 שגילמתי,
הוא לא הצליח להסתיר את הנשמה השבירה והקטנה שלו
מגבר עם הניסיון שלי.
הוא היה נואש. נואש לדבר.
הגיע הזמן להתחיל לתמרן אותו.
התחלתי לגרום לו להמתין לי.
רק עשר דקות פחות או יותר, כדי שיישאר להוט.
תוריד ממני את הידיים שלך.
- מארק תייג אותך אלוהים אדירים מה נסגר?? -
לא היית צריכה לעשות את זה.
- מלווין תייג אותך איזה סיוט -
מה אני אגיד לך?
הגיע לך.
את יודעת שהמוניטין שלך בסכנה.
במשך שנים רבות האמינות שלך הניעה אותך.
עכשיו את ניצבת בפני האפשרות שתושפלי בפומבי.
לעולם לא תהיי שוב האדם שחשבו שהיית.
אבל מבחינתך, עכשיו,
הדבר היחיד החשוב הוא להגן על ניקולס,
לדאוג שהוא לא יהיה מעורב.
- אחי איפה אתה -
ניקולס הקדיש לג׳ונתן את מלוא תשומת ליבו.
הוא מרגיש שהוא רק ילד ושהוא מעריץ אותו,
שהוא קורא בשקיקה כל מילה שלו.
יש להם הרבה במשותף, למרות פער הגילים.
ג׳ונתן אפילו קרא את הספר היחיד שניקולס קרא זה שנים רבות.
- מצטער אימא מציקה לי בענייני אוניברסיטה -
- אוניברסיטה זה ללוזרים -
- אתה חושב? -
- החיים קצרים מכדי לבזבז אותם -
- תראה עולם. נסה את איביזה הבנות הכי שוות -
למה?
- שדיים בחוץ -
חחח.
- קראתי שוב את הפרקים בספר שאמרת לי -
מה חשבת?
- משעמם נסה את זה -
- עדיף על הספר המזורגג -
- זיינת הרבה בנות -
- כמה -
כן.
שלום? מר בריגסטוק.
אתה יכול לפתוח את הדלת בבקשה? זו קתרין רייבנסקרופט.
תפתח את הדלת, בבקשה.
אנחנו צריכים לדבר.
בבקשה. אני יודעת שאתה שם.
בעלי עזב אותי וכנראה יפטרו אותי.
ניצחת. שמעת? ניצחת.
לכל הפחות תסתכל לי בעיניים ותקשיב למה שיש לי לומר.
סטיבן.
בבקשה תפתח את הדלת.
אני יודעת שאתה שם.
אתה צריך להקשיב לי.
יש לי זכות להסביר את עצמי.
זה חייב להיפסק.
שום דבר שתעשה לי או למשפחה שלי לא יחזיר את הבן שלך.
הגעתם לטלפון מספר 0534 7946 020.
סטיבן וננסי לא יכולים לענות לשיחה,
אך אנא השאירו הודעה
עם התאריך, השעה ומספר הטלפון שלכם,
וננסה לחזור אליכם.
יום טוב.
- כן, זו אני. - כן, זו אני.
- אני רוצה לדבר על ג׳ונתן. - אני רוצה לדבר על ג׳ונתן.
- תקשיב, אני יודעת שיש לך את המספר שלי. - תקשיב, אני יודעת שיש לך את המספר שלי.
- אז תתקשר אליי... - אז תתקשר אליי.
ותדבר הפעם.
היא רצתה שאקשיב.
היא רצתה לדבר.
היא אמרה שהיא רוצה להגיד משהו.
מאוחר מדי.
אבל הנחש התקרב.
הגיע הזמן לעבור לשלב הבא בתוכנית.
הדג היה מוכן להימשך ליבשה. הגיע הזמן למשיכה האחרונה.
- איפה אתה? -
המסכן פתח את ליבו בפני ג׳ונתן,
אבל אני זה שצעד פנימה.
- אני פה -
- מה עשית -
- זוכר את הספר? -
- אוננת? -
לא יהיה קשה מדי להביא את היצור הנאלח הזה לקצה.
היית רק צריך להזין את האפלה שבו ולהוביל אותו לנקודת אל־חזור...
ואז להשאיר אותו שם, תלוי על בלימה.
- זוכר -
...שהאימא השאירה את הבן שלה לבד בים?
- ילד קטן שלא היה מסוגל לשחות? -
- חבר למטען נותרו 5 אחוזי סוללה -
- היא ישנה הכלבה החרמנית -
- למה היא לא עזרה לילד שלה? -
- זונה -
היא לא רצתה שג׳ונתן יסכן את חייו.
- הזונה רצתה לקבל עוד זין -
התשוקה שלה לג׳ונתן
הייתה גדולה יותר מאהבתה לילד שלה?
- כן אני שונא את הזונה -
מה נסגר?
- מה נסגר -
- מאיפה התמונה -
- זוכר את -
...הבחור הצעיר שהציל את הילד בספר?
- ג׳ונתן -
- כן. ג׳ונתן. -
- ג׳ונתן בריגסטוק. והוא מת. -
- נו ו? -
- לזכרו של -
- הזר שמת בזמן שהציל את חייך. -
- זה אתה. אני לא מבין -
- אתה טיפש? -
- ג׳ונתן מת לפני הרבה שנים. -
- אתה הילד שהוא הציל. -
- אתה מוציא אותי מדעתי -
אני שולח לך כמה תמונות.
תשווה אותן לעמודים...
של ״הזר״.
לא הייתה דרך חזרה.
הייתה לי משימה.
אין סיכוי שהוא לא יזהה אותה או את עצמו.
אף ילד לא צריך לראות את אימו כך.
אבל זה היה חייב להיעשות.
- ״תלחצי את הפטמה שלך בין האצבעות. -
- היא לחצה את הפטמה שלה בין אצבעותיה. -
- האישה, הזונה, היא אימא שלך. -
- ג׳ונתן מת כי הוא ניסה להציל אותך. -
- מן הסתם אימא שלך מעולם לא אהבה אותך. -
לעזאזל.
הרגשתי שדחפתי חתלתול לשק
וזרקתי אותו לנהר.
יכולתי לשמוע אותו מיילל,
אבל לא יכולתי לעשות דבר כדי להצילו.
לטבוע או לשחות, זה היה תלוי בו.
יכולתי להישאר במטבח ולחכות לתשובה,
אבל הייתי חייב ללכת.
הייתי צריך להגיע לארוחת ערב חשובה.
שם. מעולה. הנה.
- היי, קתרין. - היי, אלינה.
- הנה. כאן למטה עכשיו. - את בסדר, אימא?
את ספוגה במים.
- כן. - טוב יותר ככה, נכון?
- אלוהים, השטיח זקוק ל... - כן.
את יודעת מה את צריכה?
כוס תה חם. אני אכין לך כוס קפה
- או כוס תה אם את רוצה. - לא, לא. אני אכין.
את רוצה תה או קפה?
- הנה הוא. - הנה הוא.
הלן, את מחבבת אותו, נכון?
זו העונה.
- אלביון משאבי אנוש את פנויה לשוחח? -
- שיחה שלא נענתה -
התמונות של אימו עושה סקס עם נער בן 19
הטרידו מאוד את ניקולס.
אבל המראה שהטריד אותו יותר מכול
הוא מראה הסירה בצבעים אדום וצהוב מתנדנדת בקצה העולם.
אני שונא אותך!
הוא יודע שהוא ניצל כשהוא היה אמור למות.
הוא מדמיין סיפור שונה לאימו.
חיים של גיבורה טרגית שאיבדה את בנה היחיד בתאונה בים.
היא הייתה מתאוששת לגמרי מהאובדן.
היא הייתה מגלמת את התפקיד היטב.
הסיפור היה מתאים לה יותר מאשר להיות האימא
של הילד המאופק, חסר האנרגיות, חסר ההשכלה והעלוב.
יו!
ניקולס.
אתה בסדר?
כן.
תתנקה, חבר.
- 280 שנה וילטונס, סנט ג׳יימס -
רוברט רייבנסקרופט הפך למטרד,
הוא משאיר הודעות באתר של ״הזר״.
הוא היה נואש לפצות על הזמן האבוד, נואש לפגוש אותנו.
הוא האמין ששנינו עדיין בחיים.
שאנחנו עדיין מר וגברת בריגסטוק.
בהתחלה לא רציתי לפגוש אותו,
אבל אז הבנתי שאני יכול לנעוץ את הפגיון עמוק יותר.
לדחוף אותו פנימה יותר אחרי שהוא כבר היה נעוץ.
למקום הייתה צחנה של אנשי עסקים ושל פוליטיקאים.
מר בריגסטוק, אני ממש מצטער שגרמתי לך לחכות.
נעים להכיר.
אני מצטער.
לא, לא. זו לא אשמתך.
זו דלקת מפרקים.
פעם הייתי במצב טוב.
תודה רבה לך שבאת.
קיוויתי שגברת בריגסטוק תצטרף אלינו.
למרבה הצער אשתי נפטרה לפני כמה שנים, מר רייבנסקרופט.
צר לי מאוד.
אתה יכול לקרוא לי רוברט, בבקשה?
תסלחו לי, רבותיי. כוס שמפניה? קיר רויאל?
קראתי את הספר ואני...
אני רוצה להדגיש שהתנהגותה של אשתי הייתה מעוררת רחמים.
ממש מעוררת רחמים.
ג׳ונתן היה הילד היחיד שלנו.
ננסי מעולם לא התאוששה מהאובדן.
נורא.
ננסי רק רצתה לפגוש את הבן שלך.
לראות שהבן שלנו הקריב את חייו למען משהו,
כדי שהילד שלך יוכל לנשום ולצמוח.
אשתך לא הרשתה זאת.
היא איימה על ננסי למקרה שהיא תנסה ליצור איתה שוב קשר.
רק כדי להעמיד את הדברים על דיוקם,
אני חושב שמעשיה של אשתי, בעבר ובהווה,
פשוט בלתי נסלחים.
ברור לי שהיא התנהגה באכזריות מוחלטת ומבישה,
ודע לך שאנחנו כבר לא חיים יחד.
צר לי לשמוע. אני...
ואני מצטער על הכאב ועל ההלם
ששליחת הספר והתמונות בוודאי גרמה לך.
לא, אל תצטער. האמת שהוקל לי לדעת סוף סוף את האמת.
עברו שנים רבות כל כך.
ובכן...
תודה, מר רייבנסקרופט.
אני רק...
אני רק רוצה עכשיו, אני רק מייחל ל...
להתפייסות מסוימת, למחילה.
למען ניקולס ולמעני.
תבין, כמו שאתה ומשפחתך סבלתם,
גם אנחנו סבלנו מהאכזריות הנוראית של אשתי.
כמובן, מר רייבנסקרופט.
תודה.
כמובן.
הוא איש מסכן ומעורר רחמים.
אני חושב שהוא היה מודע היטב...
לכך שהוא היה רק דמות משנית בסיפור.
ועכשיו הוא הצטרף למלחמה באשתו.
ניק?
ניקולס, יקירי, מה קורה?
ניקולס.
ניק, דבר איתי.
איפה אתה?
לעזאזל.
אלוהים.
ברוכים הבאים לשירות ההודעות או־2.
המספר שאליו חייגתם אינו זמין כעת.
אלוהים. לא, אל תעשה את זה. אל תעשה לי את זה.
ברוכים הבאים לשירות ההודעות או־2.
המספר שאליו חייגתם אינו...
אני שונא אותך! חתיכת...
- שיחה מאימא -
ניקולס לא רוצה לזוז.
הוא רק רוצה לעצום את עיניו.
הוא לא רוצה לעזוב את המקום הזה לעולם.
זה המקום שבו הוא יודע שהוא יכול להיות במיטבו.
- מבוסס על הרומן מאת רנה נייט -
- שאנטי שאנטי שאנטי -
תרגום: גלעד וייס