‫חדל אש!‬
‫לסגת. כולם אחורה.‬
‫כאן המפקחת לאוול.‬
‫זרקו את כלי הנשק וצאו בידיים מורמות.‬
‫לא נזרוק את הנשק שלנו.‬
‫אם אתם רוצים את התכשיטים, למה שלא תיכנסו?‬
‫אני אגיד לכם למה.‬
‫הם לא אצלי, אז אתם צריכים אותי בחיים.‬
‫אבל זה לא הכול.‬
‫אם תפרצו פנימה, נמות,‬ ‫אבל גם שלושה או ארבעה מכם ימותו.‬
‫עדיף שננהל משא ומתן.‬ ‫אני לא אפסיד הרבה, ואתם תצאו ברווח גדול.‬
‫על מה בדיוק אתם רוצים לנהל משא ומתן?‬
‫תני לי חמש דקות לחשוב על זה.‬
‫דבר ראשון, אני רוצה שתזיזו‬ ‫את ארבעת השוטרים שמאחורי המכונית.‬
‫צוות שלוש, לסגת מהעמדה.‬
‫פנו את המסדרונות. זה לא תרגיל.‬ ‫זה מקרה חירום. יש להתפנות בצורה מסודרת.‬
‫אני חוזר.‬
‫פנו את המסדרונות, זה מקרה חירום.‬ ‫יש להתפנות בצורה מסודרת.‬
‫קדימה! זוזו הצידה!‬
‫ברוס…‬
‫היי…‬
‫אנחנו הולכים.‬
‫תשמרי על שניהם.‬
‫"רופא מרדים"?‬
‫אני מחרים את זה.‬
‫תחזיקי חזק.‬
‫ברוס?‬
‫בואי נזוז.‬
‫כמה זמן עבר?‬
‫אין לי מושג.‬
‫שלוש דקות.‬
‫שלוש וחצי.‬
‫חמש הדקות שלכם נגמרו.‬
‫אני רוצה שתוכיחו לי‬ ‫שאתם מוכנים לשתף פעולה.‬
‫בסדר. אני אגיד לכם איפה חצי מהתכשיטים.‬
‫הם בתיבת דואר ברחוב מקסים ז'ירלד 33 בפריז.‬
‫תוודאו שזו האמת, ונדבר.‬
‫שלח צוות למיקום הזה בדחיפות.‬ ‫-יבוצע.‬
‫שמת לב שהמגפון תמיד זז‬ ‫באותו כיוון ובאותה מהירות?‬
‫בדיוק חשבתי את אותו הדבר.‬
‫רוי, הם נכנסים.‬
‫זה לא משנה! רוצי!‬
‫תראי איזה יופי,‬ ‫הם הכינו לנו תיאטרון בובות.‬
‫אלה כדורי סרק.‬
‫ואו…‬
‫- בית הנייר‬ ‫ברלין -‬
‫"אהבה כמו שלי‬
‫"תשכחי מזה‬
‫"אף אחד לא יאהב אותך כמוני‬
‫"אף אחד לא יאהב אותך כמוני, לא‬
‫אף אחד, כי האהבה שלי עמוקה כמו הים‬
‫"האהבה שלי חזקה כמו רוח סערה‬
‫"האהבה שלי חוצה את המרחב ואת הזמן‬
‫"אני אוהב אותך בכל נימי נפשי‬
‫"אני אוהב אותך כמו שילד אוהב את העתיד שלו‬
‫"אני אוהב אותך‬ ‫כמו שגבר אוהב את הזיכרון שלו‬
‫"אני אוהב אותך"‬
‫לכאן.‬
‫- פירות מובחרים מוולנסיה -‬
‫רואה את החנות?‬
‫לכי תקני אקדח דבק לשטיחים.‬
‫אל תדברי עם אף אחד. בסדר?‬
‫קדימה.‬
‫עברנו כ-400 מטר דרך הביוב,‬ ‫ואנחנו עדיין מתקדמים.‬
‫יש רק מנהרה אחת.‬
‫דבר, אני מקשיבה.‬ ‫-המפקחת.‬
‫מצאנו משהו.‬
‫טכנאי המז"פ ניתחו כמה חורים חשודים‬
‫בדירה של פוליניאק.‬
‫אחד החורים היה בגזע של עץ דקל.‬
‫מישהו כיסה אותם.‬ ‫כולם זהים, בקוטר תשעה מ"מ.‬
‫ומה הסקתם מזה?‬
‫לפי הדוח, ייתכן שהחורים נקדחו‬ ‫כדי לשתול בתוכם מצלמות אבטחה.‬
‫אם שתלו מצלמות בביתו של מנהל בית המכירות,‬
‫ככל הנראה אפשר למחוק אותו מרשימת החשודים.‬
‫תודה.‬
‫דיברתי עם כמה מומחי זיהוי פלילי בספרד.‬
‫יש בשוק רק מצלמת תשעה מ"מ אחת‬
‫שמסוגלת להקליט וידאו ואודיו באופן אלחוטי.‬
‫טווח השידור המרבי שלה הוא 100 מטרים.‬
‫אז האנשים שריגלו אחרי מר פוליניאק‬ ‫היו בבניין שלו.‬
‫או אפילו טוב יותר, בבניין ממול.‬
‫מלון ג'וקונדה.‬
‫זה מקום מושלם לרגל אחרי מישהו.‬ ‫אפשר לצאת ולהיכנס בלי שאף אחד ישאל שאלות.‬
‫ויש שם מצלמות אבטחה.‬
‫אחכה לכן במלון.‬
‫צוות שלוש וחמש, תעלו לפני השטח.‬
‫שימי את הרגליים על המוט הזה.‬ ‫תחזיקי את המוט שמאחורייך.‬
‫מה אנחנו עושים?‬ ‫-מכינים כריך ברזנט.‬
‫מה?‬
‫איך שרירי הבטן שלך?‬ ‫-חלשים.‬
‫תנשמי לאט. אנחנו צריכים להוריד את הדופק.‬
‫מצפה לנו נסיעה ארוכה.‬
‫סימון הוא הגנב.‬
‫מה מצאת?‬
‫יש לו טלסקופים שצופים על הבית שלי.‬
‫יש לו דגם של בית המכירות.‬
‫תמונות של התכשיטים ו…‬
‫אקדח.‬
‫אלוהים.‬
‫מה תעשי?‬
‫מה אני אעשה?‬
‫אתקשר למשטרה.‬
‫משטרה.‬
‫בוקר טוב. שמי קמיל פוליניאק.‬
‫אני צריכה לדבר עם המפקחת לאוול‬ ‫על שוד התכשיטים.‬
‫תמתיני, בבקשה.‬
‫סמכתי על סימון בעיניים עצומות, סוסי.‬
‫באנו להחזיר את המסמכים‬ ‫ואת המכשירים האלקטרוניים של בעלך.‬
‫תפתחי את הכספת.‬
‫אני לא יודעת מה הקוד.‬
‫חייתי עם אדם שלא הכרתי באמת.‬
‫אפילו לא ידעתי מה הקוד.‬
‫אמרתי את זה יותר מדי פעמים בימים האחרונים.‬
‫- מסמכים חסויים -‬
‫- אל תשכח אותי -‬
‫איפה הוא שמר את זה?‬
‫בכספת במשרד שלו.‬
‫המשטרה פתחה אותה כי לא ידעתי מה הקוד.‬
‫- בערב האחרון שראיתי אותך‬ ‫הקשבתי ל"You know I'm no good". סופי. -‬
‫גברת פוליניאק?‬
‫כן, אני עדיין כאן.‬
‫אני המפקח לורן.‬
‫המפקחת יצאה לשטח,‬ ‫אנחנו מנסים לאתר אותה. אנא המתיני.‬
‫בסדר.‬
‫לפרנסואה יש בן מחוץ לנישואים.‬
‫ביקשתי ממנו ילד במשך שמונה שנים.‬
‫זה לא מגיע לך.‬
‫מי זאת?‬
‫חמותו, כנראה.‬
‫חמותו השנייה.‬
‫הוא נראה בדיוק כמו פרנסואה.‬
‫כמו פרנסואה המניאק.‬
‫כאן המפקחת לאוול.‬
‫השיחה נותקה. תתקשר בחזרה.‬ ‫-מייד.‬
‫תודה.‬
‫היא גנבה את המפתח לחדר שלך.‬ ‫מה אתה חושב שהיא עושה עכשיו?‬
‫לא אכפת לי. יש לנו עותק. צריך להזדרז.‬
‫היא בטח מתקשרת למשטרה‬ ‫כדי לשחרר את בעלה מהכלא.‬
‫לא בטוח שהיא תתקשר.‬ ‫אני יודע שהיא תחשוב על זה.‬
‫אולי זה ייתן לנו הזדמנות לצאת מכאן.‬
‫עשר דקות.‬
‫רבע שעה גג.‬
‫אני לא יודע.‬
‫זו טעות ענקית.‬
‫אנחנו צריכים לצאת מפריז.‬
‫אין טעם לברוח אם נשאיר ראיות מאחור.‬
‫כדי לחמוק ממעצר,‬ ‫אנחנו חייבים להיפטר מכל ראיה‬
‫שתמשוך תשומת לב לשמות שלנו.‬
‫- אמוניום כלוריד -‬
‫המפקחת, איתרנו שני חשודים.‬
‫גבר ואישה, ספרדים, בני 30.‬
‫הם גנבו ניידת מבית חולים וחטפו שני שוטרים.‬
‫יש תמונות?‬ ‫-שלילי.‬
‫אני רוצה שתחסמו את כל הכבישים‬ ‫ברדיוס של 30 ק"מ‬
‫ותקפיצו מסוק לסרוק את השטח מהאוויר.‬
‫שימו לב, כל היחידות,‬ ‫אנחנו מחפשים את ניידת מספר 224-R.‬
‫שני שוטרים נחטפו.‬
‫הרכב נראה לאחרונה‬ ‫נוסע בכביש A77 לכיוון סנט-אלואה.‬
‫כל משטרת צרפת רודפת אחרינו.‬
‫צריך להחליף מכונית.‬
‫- נמל הנהר -‬
‫תפנה לשם. אולי נוכל לגנוב סירה.‬ ‫-תחזיקי את האקדחים.‬
‫- מרינה‬ ‫סגור -‬
‫תיכנס. קדימה!‬
‫תירגעו. אני יודע מה אני עושה.‬
‫שמונה מ"ג פרופופול‬ ‫ושמונה מ"ג דיאזפם לכל אחד.‬
‫זה המינון שמקבלים בניתוח לב פתוח.‬
‫תישנו בנעימים במשך עשר שעות.‬
‫כמו תינוקות.‬
‫תודה.‬
‫אילולא עצרתם לעזור לי,‬ ‫ייתכן שלא הייתי בחיים עכשיו.‬
‫אני מקווה שתנוחו קצת‬ ‫ושלא תסבלו מפוסט-טראומה.‬
‫ביי.‬
‫אנסה לגנוב סירת מנוע.‬
‫אני איפטר מהמכונית. קח.‬
‫אני מקווה שיש להם ביטוח מקיף.‬
‫כן, בטח.‬
‫אנחנו זזים.‬
‫תדומם מנוע.‬
‫מה קורה?‬
‫צא מהרכב ותפתח את הדלת האחורית.‬
‫אין בפנים סחורה, אדוני השוטר.‬
‫פותחים את הדלת.‬ ‫תחזיקי את המוט ותשעיני עליו את הראש.‬
‫כשאגיד "עכשיו", תרימי את הגוף.‬
‫עכשיו.‬
‫אין פה סחורה.‬
‫בסדר, תסגור.‬
‫טוב. תודה.‬
‫עכשיו ההפך.‬ ‫תחזיקי את המוט ותני לגוף שלך ליפול.‬
‫עכשיו.‬
‫אני לא יכולה.‬
‫את יכולה, קמרון.‬
‫אין כאן כלום.‬
‫בסדר, אתה יכול לנסוע.‬
‫הוא התניע שוב.‬
‫סיימנו. בוא נלך.‬
‫אל תזוז. המשטרה הגיעה.‬
‫בדיוק הגעתי.‬
‫יש רק שתי ניידות בינתיים.‬
‫המאהבת שלך הלשינה עלינו.‬ ‫-לא.‬
‫אלה החדשות הטובות.‬
‫אילו הלשינו עלינו, היו כאן עשר ניידות,‬ ‫לא רק שתיים.‬
‫הם מחפשים רמז.‬ ‫הבעיה היא שהם יסתכלו במצלמות האבטחה.‬
‫אנחנו לא יכולים לצאת מהחדר.‬
‫ברלין?‬ ‫-אני צריך שתפרצי למצלמות האבטחה של המלון.‬
‫כבר מחקתי הכול.‬
‫המשטרה כאן.‬
‫תנתקי את המצלמה במסדרון‬ ‫ותמחקי את הצילומים מהשעות האחרונות,‬
‫כולל מאולם החתונות.‬
‫אני לא יכולה.‬ ‫אנחנו בסירה בנהר, בורחים מהמשטרה.‬
‫אם לא תעשי את זה בתוך ארבע דקות,‬ ‫דמיאן ואני נמות.‬
‫מה קרה?‬
‫אני צריכה אות חזק יותר!‬
‫המפקחת לאוול, היחידה ללוחמה בפשע המאורגן.‬
‫אנחנו מחפשים שני אנשים‬ ‫שהתארחו במלון שלכם בשבוע-שבועיים האחרונים.‬
‫אנחנו לא יודעות כמה בדיוק, אבל הם ספרדים.‬
‫כן, יכול להיות שהם התארחו כאן,‬ ‫אבל אני לא בטוחה.‬
‫רגע.‬
‫אני חושבת שהבחורה הזאת הייתה בחדר 313.‬
‫שנייה, אני אבדוק.‬
‫האות חלש.‬
‫תגביר מהירות. אני צריכה להתחבר למשחזר אחר.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫מוזר. הקבצים של האורחים האלה נמחקו.‬
‫אבל לפי מה שאני רואה,‬ ‫רק הקבצים שלהם נמחקו.‬
‫סליחה. כמה ספרדים התארחו כאן במשך 17 ימים.‬
‫חמישה מהם עזבו לפני יומיים.‬
‫אחד מהם חזר היום.‬
‫הוא עלה לחדר של האורח היחיד שלא עזב.‬
‫טיפוס מוזר. הוא לא הרשה לנו‬ ‫לנקות את החדר אפילו פעם אחת.‬
‫הוא למעלה, בחדר 503.‬
‫תזעיק תגבורת.‬
‫פרד! אף אחד לא יוצא מהמלון.‬ ‫-אף אחד.‬
‫יש חדר עם המוניטורים של מצלמות האבטחה?‬ ‫-כן.‬
‫אני אצפה במצלמות.‬
‫בואו איתי.‬
‫תביא את המפתח הראשי.‬
‫מה קורה, קיילה?‬
‫זה זז לאט. אין קליטה.‬
‫אנחנו חייבים לצאת מהנקיק. אתה יכול להאיץ?‬
‫האצתי כמה שאפשר!‬
‫שניכם, למדרגות. קדימה!‬
‫סליחה, זה מקרה חירום.‬
‫מה קורה?‬ ‫-אנחנו תכף יוצאים מהנקיק.‬
‫ברוס, מהר!‬
‫אלה כל מצלמות האבטחה?‬
‫יצאנו מהנקיק, עכשיו תהיה קליטה.‬
‫הנה! זה עובד.‬
‫קדימה, אנדרס. פאק.‬
‫נכנסתי לשרת.‬
‫אני צריכה לבחור את ההקלטות‬ ‫שאתה מופיע בהן, אחרת זה ייראה חשוד.‬
‫תמחקי הכול! תנתקי את המצלמה במסדרון עכשיו.‬
‫- מוחק שרת -‬
‫זהו! עכשיו המצלמות.‬
‫אני לא יודעת איזו מצלמה נמצאת במסדרון שלך.‬ ‫הן ממוספרות, אין שמות.‬
‫תנתקי את כולן.‬
‫זה מקרה חירום, מצטערת.‬
‫- אין אות -‬
‫מישהו מכבה את המצלמות בזמן אמת.‬
‫תן לי את המפתח.‬
‫תזדרזו.‬
‫- מצלמה אחרונה נמחקה -‬
‫המצלמות מנותקות!‬
‫בוא.‬
‫כמעט הגענו.‬
‫משטרה. תפתחו!‬
‫פאק, הם נעלמו. הם ברחו.‬
‫הם עדיין במלון.‬
‫סגרו את כל הדלתות,‬ ‫את יציאות החירום ואת החניון.‬
‫אין להם זכר.‬
‫שיט.‬
‫שתקתי מתוך כבוד אלייך.‬
‫כל אחד חופשי לחיות את חייו כרצונו.‬
‫בעלך אולי לא גנגסטר כמו סימון,‬
‫אבל הוא שקרן בדיוק כמוהו.‬
‫את משווה את בעלי‬ ‫לגנב שמרגל אחריי בטלסקופים?‬
‫ברור שלא.‬
‫אבל בעלך שכנע אותך שאתם בזוגיות מודרנית.‬
‫יצאת לבלות בלילות.‬
‫טרפת את החיים כמו בוהמיינית‬ ‫כי היית חופשייה.‬
‫אבל לא היית חופשייה.‬
‫היית לבד. ובינתיים הוא…‬
‫הוא הפליג לו בנילוס‬
‫עם אישה אחרת, עם ילד סודי ועם חמות חלופית.‬
‫ועכשיו את רוצה להוציא מניאק אחד מהכלא‬ ‫כדי להכניס את המניאק השני?‬
‫אני מרגישה טיפשה כל כך.‬
‫ואשמה כל כך.‬
‫את לא אשמה, ברור? ממש לא.‬
‫תסתכלי עליי.‬
‫גנבת משהו?‬
‫ברור שלא.‬
‫יש לך ילד שמשום מה שכחת להזכיר?‬
‫לא, אבל ניהלתי רומן.‬
‫בחייך, קמיל, אין השוואה.‬
‫אני רוצה להבהיר משהו.‬
‫שני אנשים הפסידו בסיפור הזה.‬
‫את במקום הראשון, בפער גדול.‬
‫ובעלך במקום השני.‬
‫רק אדם אחד ניצח. סימון.‬
‫אנחנו צריכות לוודא שאת תנצחי‬
‫ושניהם יפסידו.‬
‫איך אני אמורה לעשות את זה?‬
‫תיקחי את הדבר היקר לו מכול.‬
‫הכסף שלו.‬
‫לא. את משוגעת.‬
‫קמיל, תחשבי על זה.‬
‫את לא שפויה.‬
‫אין לי סיכוי נגדו.‬ ‫הוא תכנן את השוד במשך שנים.‬
‫מי יודע איך הוא נכנס.‬
‫אולי הוא חבר בארגון פשע.‬ ‫-למי אכפת?‬
‫את יודעת את זהותו של האדם שכולם מחפשים!‬
‫תוכלי להכניס אותו לכלא ל-20 שנה‬ ‫בשיחת טלפון אחת.‬
‫אבל מה נרוויח מזה? כלום.‬
‫תגידי לי, קמיל,‬
‫במקומו של סימון,‬
‫לא היית מוותרת בשמחה‬ ‫על חלק מהשלל כדי להינצל ממאסר?‬
‫על כמה אנחנו מדברות?‬
‫אם נבקש 20%, נבזבז את היתרון שלנו.‬
‫אם נבקש 60%, אולי נסתבך בצרות.‬
‫נסגור על 40%.‬
‫יש לי סחרחורת, סוסי.‬
‫נניח שאני מסכימה לרעיון ההזוי הזה,‬
‫איך נמצא את סימון?‬
‫זה החלק הבעייתי בתוכנית.‬
‫טוב, אחי. נתראה ב-11.‬
‫היי, מה העניינים?‬ ‫אנחנו מהשעשועון "בחירה שווה זהב".‬
‫יש לכם עשר שניות לבחור בין שתי אפשרויות.‬
‫אני מציע לכם…‬
‫15,000 אירו על שני האופנועים. כן או לא?‬
‫הזמן שלכם מתחיל עכשיו.‬
‫ככה נמלטנו.‬
‫אנשים חושבים שכדי להימלט‬ ‫צריך לברוח מהר ככל האפשר,‬
‫אבל בתי הכלא מלאים באנשים שברחו מהר.‬
‫אנחנו שואבים השראה מהמומחים.‬ ‫הודיני, קופרפילד.‬
‫הם נעלמים לנגד עינינו,‬ ‫ורק שאלה אחת נותרת מרחפת באוויר…‬
‫איך הם עשו את זה?‬
‫רוי וקמרון נסעו עטופים בכדור ברזנט.‬
‫זו הייתה אשליה נפלאה.‬ ‫השוטרים חיפשו בכל כוחם,‬
‫אבל לא ראו אותם לרגע.‬
‫והם נסעו 645 קילומטרים‬ ‫כמו זוג נוסעים ברכבת לילה…‬
‫וצפו בכוכבים.‬
‫אנחנו כבר בספרד. אלה הפירנאים.‬
‫איפה?‬ ‫-שם.‬
‫למה אתה תמיד לובש את הכפפה הזאת?‬
‫לא הורדתי אותה מגיל 13.‬
‫אימא שלי מתה בלידה.‬
‫אבא שלי היה במצב רע.‬
‫הוא היה צריך לטפל בי ולגדל אותי.‬
‫הבחור שהרג את אשתו.‬
‫אז הפכנו לשני אנשים שכועסים על העולם.‬
‫אני כעסתי כי לא הייתה לי אימא‬ ‫ואבא שלי שנא אותי,‬
‫ואבא שלי כעס כי לא הייתה לו אישה‬ ‫והוא שנא את הבן שלו.‬
‫הייתי עצבני כל הזמן, את יודעת?‬
‫לא הייתה לי סבלנות ללימודים.‬
‫אז הברזתי מהשיעורים בצהריים.‬
‫ולאן הלכת?‬
‫למגרש ריק.‬
‫מלא ב"בני טובים", כמו שבטח ניחשת.‬
‫הלכנו מכות על כל דבר הכי קטן.‬
‫כדור, אופניים, בחורה…‬
‫וכשחזרתי הביתה, טוב…‬
‫כבר התקשרו מבית הספר.‬
‫אבא שלי הושיב אותי בכיסא…‬
‫ואמר לי, כולו קשוח…‬
‫אני אלמד אותך איך לשבת בשקט בכיתה.‬
‫"קוראים לזה שליטה עצמית."‬
‫קוראים לזה שליטה עצמית.‬ ‫אתה תלמד לא ללכת מכות,‬
‫או שתעשה מה שאתה רוצה.‬
‫שים את היד כאן.‬
‫מה "לא"?‬
‫ואז הוא שרף לי את פרקי האצבעות.‬
‫עם הסיגריה שלו.‬
‫הבנזונה לקח את הזמן שלו.‬
‫רואה שאתה יכול לשבת בשקט?‬
‫אז ברחתי מהבית.‬
‫הקריירה שלי כגנב החלה בגיל 13.‬
‫לא ידעתי כלום על עולם הפשע.‬
‫בגיל 17 כבר הייתי בביהמ"ש שלוש פעמים‬
‫והתגלגלתי בין בתי מעצר לנוער.‬
‫ואז פגשתי את ברלין.‬
‫אני מצטערת.‬
‫למה?‬
‫סיפרתי לך על העבר שלי,‬ ‫אבל גם אתה עברת דברים קשים.‬
‫גם התיש הוא מאותה תקופה?‬
‫זה היה הרעיון של ברלין.‬
‫אה, כן?‬
‫הוא אמר,‬
‫"השטן נמצא בתוך שנינו.‬
‫"בפעם הבאה שהשטן ילחש באוזנך…‬
‫"ותרצה לפוצץ למישהו את הראש‬ ‫ולהשאיר אותו זרוק בשולי הכביש…‬
‫"תסתכל על הקעקוע שלך‬
‫"ואל תיתן לשטן לנצח."‬
‫זוכרת את הבחור מהמרוץ?‬
‫קרעתי לך את הצורה!‬
‫פעם הייתי לוקח מפתח ברגים‬ ‫ומפוצץ לו את הראש.‬
‫אבל בזכות ברלין הסתכלתי על התיש‬
‫וניצחתי אותו.‬
‫המשאית עוצרת. תתכונני.‬
‫בואי.‬
‫ברוס וקיילה חצו במהירות 130 מייל ימי‬ ‫בסירת מנוע עם 300 כוחות סוס‬
‫ונטשו אותה ליד אנגולם.‬
‫הם נסעו עוד 190 קילומטרים בכבישים צדדיים‬
‫עד שהגיעו לנהר חדש שקידם אותם הלאה:‬ ‫נהר דורדון.‬
‫כל שינוי במסלול היה הטעיה מחושבת‬
‫והקשה מאוד את המעקב אחריהם.‬
‫לקיילה היה רעיון‬ ‫איך להפליג בבטחה לשפך הנהר בבורדו.‬
‫ערב טוב.‬
‫סליחה, יש לכם תוכניות למחר?‬
‫כשהגיעו לשם, היו כבר כפסע מספרד.‬
‫במקום לברוח אחוזי פניקה,‬
‫הם יצאו לשיט תענוגות.‬
‫מה רומנטי יותר מהפלגה לאורך נהרות צרפת?‬
‫אני רוצה לומר לך משהו.‬
‫כן, אין בעיה. תגידי לי.‬
‫אני לא בטוחה איך…‬
‫פשוט…‬
‫תודה שהצלת אותי.‬
‫זה מה שרציתי לומר.‬
‫אחרי שהנחש הכיש אותי‬ ‫ובבית החולים וכל זה. תודה.‬
‫אין בעד מה.‬
‫גם אני רוצה לומר משהו.‬
‫כשסחבתי אותך על הגב ביער‬
‫והתחלת להחליק למטה מרוב חולשה…‬
‫ואחר כך,‬
‫כשהחזקת לי את היד בניידת,‬
‫בקושי הרגשתי את הדופק שלך.‬
‫חשבתי שאת הולכת למות.‬
‫ואז הבנתי כמה יכאב לי לאבד אותך.‬
‫והבנתי שאם אצליח להצליח אותך,‬
‫אני לא רוצה שרק נצא לקפה אחרי הג'וב הזה.‬
‫או נשלח כרטיסים בחג.‬
‫וכן, אני יכול לנסות‬ ‫להתחיל איתך בשארית חיי.‬
‫אבל נשים כמוך לא שמות לב לגברים כמוני.‬
‫אני לא יודע מה יקרה מחר.‬
‫לכן אני מעדיף לומר לך.‬
‫אני חושב שאני מתחיל לאהוב אותך קצת.‬
‫קצת הרבה.‬
‫כאן אנחנו מתפצלים.‬
‫אתה עם הפחיות שלך, אני עם שלי.‬
‫את יודעת מי איש הקשר הטורקי שלך?‬
‫כן, קוראים לו בוראק.‬
‫גם שלי טורקי. ארקן.‬
‫אם הכול יסתדר, נתראה בעוד שלושה ימים.‬
‫שמור על עצמך.‬
‫גם את.‬
‫תגיד לי שזה לא יקרה שוב.‬
‫בבקשה, תבטיח לי. תבטיח.‬
‫אני לא יכולה להתאפק יותר.‬
‫אני מבטיח.‬
‫בינתיים, בפאתי פריז,‬
‫הוסיפו נקודת בידוק רביעית‬ ‫ברדיוס של 60 ק"מ מעיר הבירה.‬
‫- ספרד -‬
‫התוכנית לברוח דרך הכביש הסתבכה עוד ועוד.‬
‫אז הפכנו לשני ספורטאים‬
‫שמגיעים לפסגת ההר‬ ‫לעיניהם המשתאות של הצופים,‬
‫שחושבים, "יש אנשים ממש מרשימים בעולם".‬
‫לקח לנו ארבעה ימים‬ ‫לחצות את צרפת מפסגה לפסגה.‬
‫בתנאי שטח קשים מאוד.‬
‫לא ירדנו מההרים לכל אורך הדרך.‬
‫והיינו האחרונים שהגיעו.‬
‫נשארנו מבודדים במקום נפלא‬
‫וחיכינו עד יעבור זעם.‬
‫חיכינו עד שכבר לא היינו בחדשות.‬
‫עד שידענו שלמשטרה אין אפילו קצה חוט אחד.‬
‫רק למישהי אחת היה קצה חוט שהוביל אלינו.‬
‫- קפה בואנוס איירס -‬
‫- מדריד, כעבור חמישה חודשים -‬
‫תכננתי טיול לדרום ארגנטינה.‬ ‫אני ממש מתרגשת מהנסיעה.‬
‫נראה לי שתיהנה מאוד,‬ ‫כי יש שם המון טבע יפה.‬
‫איפה אתה?‬
‫היינו יחד כל הלילה,‬
‫אבל לא היית איתי יותר מעשר דקות.‬
‫למען האמת, אני מנסה להתגבר על שברון לב.‬
‫כשראיתי אותך אתמול בלילה,‬ ‫חשבתי שאולי זה הלילה האחרון של חיי הקודמים‬
‫והלילה הראשון של חיי החדשים.‬
‫אבל הבוקר הרגשתי שוב את אותה הריקנות.‬
‫נראה לי שעדיף שנלך.‬
‫כן. כן, עדיף ככה.‬
‫אני מסתתרת שם כבר שבעה ימים.‬
‫מחוץ לבית הקפה שסיפרת לי עליו.‬
‫בכל פעם שאני במדריד אני חוזר לאותו מקום,‬
‫קפה בואנוס איירס.‬
‫אתמול סוף סוף ראיתי אותך.‬
‫כעסתי ורציתי להסגיר אותך למשטרה,‬ ‫להכאיב לך כמו שהכאבת לי.‬
‫אבל היית איתה.‬
‫ו…‬
‫הלב שלי החסיר פעימה.‬
‫הבנתי‬
‫ששיקרתי לעצמי כשאמרתי שאני רוצה לנקום בך.‬
‫רציתי לראות אותך, סימון.‬
‫זה כל מה שרציתי.‬
‫גם אני לא הפסקתי לחשוב עלייך.‬
‫האישה ההיא…‬
‫השתמשתי בה כדי לנסות לשכוח אותך.‬
‫אבל לא יכולתי.‬
‫איך אני אמורה להאמין לך?‬ ‫נכנסתי לחדר שלך וראיתי הכול.‬
‫הטלסקופים, הדגם…‬
‫אפילו אקדח.‬
‫אבל אני כזאת מטומטמת,‬
‫שאם תגיד לי עכשיו שאתה לא הגנב,‬
‫אולי אאמין לך.‬
‫לא אגיד את זה, כי זה יהיה שקר.‬
‫קודם כול, קוראים לי אנדרס.‬
‫אנדרס דה פונויוסה.‬
‫בראבו!‬ ‫-שיקרתי לך יותר מדי, קמיל.‬
‫אבל אני רוצה שתדעי שלא הייתה לי ברירה.‬
‫צחוק הגורל הוא ש…‬
‫בזמן שריגלתי אחרי בעלך, התאהבתי בך.‬
‫אהבה חסרת מרפא.‬
‫כן!‬
‫אתה תחטוף 20 שנה על זה. תפסנו אותך.‬
‫ראיתי אותך קמה בלילות.‬
‫קוראת במלנכוליה. רוקדת.‬
‫יוצאת לטרוף את החיים עם הכלב שלך.‬
‫רציתי להיות הכלב הזה‬
‫כדי שאוכל להישאר לצידך בשארית חיי.‬
‫אבל לא יכולתי לבחור בין השניים.‬
‫את חייבת להבין. לא יכולתי לומר לך את האמת.‬
‫וגם לא יכולתי לעצור את השוד.‬
‫לא, אני לא יכולה.‬
‫אני לא יכולה. איפה השירותים?‬
‫שם.‬
‫שהכול ילך לעזאזל.‬
‫ברור שאני יכולה.‬
‫בואי נזוז.‬
‫בונז'ור.‬
‫מפקחות-משנה. מה אתן עושות כאן?‬
‫אני אף פעם לא מסרבת לנסיעה לפריז.‬
‫שלחו אותנו לקבל עדכון לגבי התקדמות החקירה.‬
‫זה יהיה זריז.‬
‫טכנאי המז"פ ניתחו וקטלגו‬
‫את הדנ"א מחדר המלון ומהקרוואן.‬
‫נמצאו יותר מ-2,580 דגימות שונות.‬
‫נראה שפיזרו בכל מקום שרידים ביולוגיים‬ ‫של אנשים מכל מוצא ומכל יבשת.‬
‫וכמובן, אין לנו חשודים‬ ‫לנסות להתאים להם את הדגימות הביולוגיות.‬
‫זה הדבר היחיד שיש לנו.‬
‫כמה קלסתרונים מעדי ראייה שונים.‬
‫הם אולי ניצחו בקרב הזה,‬
‫אבל הם יגנבו שוב.‬
‫ואנחנו נחכה להם.‬
‫יש לנו משהו חשוב לומר לך.‬
‫שום סכום כסף לא יכפר‬ ‫על הכאב ועל ההשפלה שגרמת לי.‬
‫שלא לדבר על הנזק המשני,‬ ‫כמו העובדה שהנישואים שלי שקעו למצולות.‬
‫אגיע לעיקר.‬
‫אנחנו רוצות 40% מהשלל בתמורה לשתיקה שלי.‬
‫המשטרה בכל רחבי העולם‬ ‫רוצה את המידע שיש לי עליך.‬
‫איזה מידע יש לך בדיוק?‬
‫אני לא צריכה להסביר לאיש מקצוע כמוך‬ ‫שהכנו עותקים של הקלטת.‬
‫אלה שלוש הקלטות הנוספות.‬
‫אחת מהחדר שלך, אחת מהכספת‬ ‫ואחת מתא הכפפות ברכב.‬
‫מחקתי את כולן, כמובן.‬
‫ולפני שאשכח, זה הרמז שהשארת בשירותים.‬
‫סרט הדבקה עם סימן של חוט מיקרופון.‬
‫גם לי יש משהו לומר.‬
‫את צריכה להודות לי על הנזק המשני שהזכרת.‬
‫הזוגיות שלך עם פרנסואה‬ ‫לא שקעה למצולות בגללי.‬
‫היא כבר הייתה בקרקעית הים כשהגעתי.‬
‫הוא היה רק שותף זמני לדירה, לא אהבת חייך.‬
‫אולי הוא אהב אותך בדרכו המשעממת,‬
‫אבל הוא לא היה מסוגל להסב לך אושר.‬
‫אני הזכרתי לך שאת יכולה להיות מאושרת.‬
‫ואת הזכרת לי.‬
‫דבר שני,‬
‫הזוגיות שלנו לא הייתה רק רומן חולף.‬
‫היא אמיתית.‬
‫זאת אהבת אמת.‬
‫היא שרדה חרף כל החודשים שלא התראינו,‬ ‫חרף כל הסכנות.‬
‫חרף המרחק.‬
‫חרף הכאב.‬
‫למה לא הצלחנו להתאפק כשנפגשנו אתמול,‬
‫למרות שבאת לסחוט אותי‬
‫ולמרות שהרגשתי שזו הסיבה שבאת?‬
‫כי האהבה שלנו אמיתית.‬
‫וכלום לא יעצור אותה.‬
‫גם אם תנסי, לא תוכלי להתכחש לזה.‬ ‫זה הפיל שבחדר.‬
‫פיל בסכנת הכחדה, ליתר דיוק,‬
‫כי רוב האנשים מתים‬ ‫מבלי שחוו דבר דומה לזה אפילו במקצת.‬
‫רימית אותי.‬
‫ניצלת אותי.‬
‫לא, קמיל.‬
‫לא הרווחתי כלום מהזוגיות איתך.‬ ‫נהפוך הוא, יכולתי רק להפסיד.‬
‫ואף על פי כן,‬
‫הייתי מסכן הכול עוד 1,000 פעמים‬
‫רק כדי לפגוש אותך שוב.‬
‫ודבר שלישי,‬
‫אף על פי שכבר אין לך ראיות נגדי‬ ‫ואת לא יכולה לסחוט אותי,‬
‫איענה לדרישתך.‬
‫אבל כדאי שתדעי‬
‫שכל התכשיטים ואבני החן‬
‫הופכים ברגעים אלה ממש‬ ‫לתכשיטים חדשים בטורקיה.‬
‫אנחנו חייבים לשנות את חומרי הגלם‬
‫כדי שלא ניתפס עם ראיות מפלילות.‬
‫זה התשלום הראשון. הוא בדיוק הגיע מאנקרה.‬
‫שלושה מיליון ו-800 אלף אירו.‬
‫אשלח לך את שאר הכסף כשהוא יגיע לידיי.‬
‫זה מתאים לך?‬ ‫-כן.‬
‫זה מתאים לנו.‬
‫- צרפת -‬
‫מי רוצה אהבה נוחה?‬
‫לפעמים אין לנו ברירה.‬
‫אבל אני בטוח שתסכימו שטירוף החושים‬ ‫של אהבה אסורה מרגש פי כמה וכמה.‬
‫אתה פועל בחשאי.‬
‫מסכן את חייך.‬
‫מהמר על כל הקופה.‬ ‫עולה ויורד ברכבת הרים של תשוקה ושל כאב.‬
‫- 23 ביוני, בר בלו מון, סינגפור.‬ ‫אני אוהב אותך -‬
‫מרגיש את החיים במלוא העוצמה‬ ‫כל עוד זה נמשך.‬
‫אהבה היא הדבר היחיד שנותן טעם לחיים.‬
‫אל תשכחו את זה.‬
‫נתקלתי בכמה בעיות בדרך.‬ ‫איבדתי את חלקי בשלל.‬
‫צריך לתכנן שוד חדש.‬
‫יופי.‬
‫נמאס לי להיות בחופשה.‬