Jeg lurer på hvordan det er å kysse deg. Jeg kjenner feberen brenne i meg.
Jeg får ikke puste.
Men lukten av håret ditt får meg til å glemme det.
Hvordan kan jeg fortelle deg at jeg dør, men heller vil være her for alltid
og kjenne varmen fra deg.
Jeg vet at jeg hallusinerer.
Dødens delirium. Men hva om det er kjærlighet?
Jeg tror at det er det. Jeg har blitt forelska i deg, Bruce.
Og jeg vet ikke hva du egentlig heter. Det er latterlig.
Mandlene mine svulmer opp. Jeg kveles.
Men alt jeg klarer å tenke på, er at jeg aldri fortalte deg sannheten.
At jeg elsker deg.
Å at de eneste gangene jeg har hatt sex, så har det vært gjennom en skjerm.
I en virtuell verden.
Drikk. Drikk litt vann.
Du hadde rett. Det er nytteløst.
Ingen lukter som du gjør,
eller kjærtegner som du gjør. Ingen har gåsehud som jeg har nå.
Jeg er kanskje den eneste jomfruen i Vesten, men det vil jeg endre med deg.
Redd meg, sånn at jeg kan fortelle deg det og rulle i søla med deg til skumringa.
Jeg håper at du redder meg.
PAPIRHUSET BERLÍN
Har dere funnet noe?
Så langt bare fingeravtrykk som tilhører de som er ansatt her.
Et øyeblikk.
De kom seg inn, tok smykker for 44 millioner og forsvant sporløst.
Spanjoler kan virkelig være dyktige, altså.
Du glemmer at mesterhjernen bak er fransk.
Selvsagt. Dere franskmenn er til og med sjåvinister innen den kriminelle verden.
- Kjenner du til "gammel ku"-strategien? - Gammel ku?
- Det heter kanskje det samme på fransk? - Det har jeg aldri hørt om.
Når bøndene langs Orinoco må krysse elven, som er full av pirajaer,
lar de den eldste kua krysse elven medstrøms.
Og mens pirajaene setter den til livs,
krysser resten av kyrne elva lengre opp.
Interessant.
I Frankrike kaller vi det en "distraksjonsteknikk".
Du og jeg er åpenbart pirajaene. Buskapen er gjengen.
- Og hvem er den gamle kua? - De unge spanjolene.
De vil at vi skal følge et villedende spor.
Det gir ingen mening å bryte seg inn her,
med et av Paris' mest omfattende sikkerhetssystemer,
for så å gå ut på diskotek,
stjele en bil og til slutt kappkjøre med unge bråkmakere.
De og smykkene vi fant i den stjålne bilen, er distraksjonen.
Du glemmer én liten detalj.
Den gamle kua skal jo liksom være det svakeste leddet.
Og det smykket er verdt fire millioner euro.
Det er det tredje mest verdifulle smykket i partiet. Så nei.
Nei…
Det ble ikke brukt som distraksjon.
Mine kjære spanjoler utførte et innbrudd som på sett og vis var genialt.
Fulle av seiersfølelse og adrenalin
dro de ut for å feire med litt ulovlig kappkjøring.
Spanjolene er begavet sånn sett. De blir feststemte.
Hva er din teori, da?
Den gamle kua er Polignac. Få ham ut av fengsel.
- Hvordan har du det, elskede? - Det går bra.
Jeg har egen celle. Det er som på et usselt hotell.
Simón er her fordi vi har noe viktig å fortelle deg.
Han har tilbudt oss å låne penger til en advokat.
- Det kan jeg ikke ta imot. - La oss tenke oss om.
Leiligheten er beslaglagt. Kontiene er frosne. Du trenger en god advokat.
Syns du ikke også at det er for ydmykende å ta imot pengene hans?
Camille. Kan jeg få lov? Takk.
Hei, François. Jeg forstår at du er skeptisk. Derfor vil jeg være tydelig.
Jeg gjør ikke dette for å ydmyke deg.
Som du kanskje har skjønt, er jeg ingen filantrop. Jeg gjør dette for henne.
Din kone er helt knust. Hun tror at du er uskyldig.
Akkurat nå er vi to menn forent gjennom kjærligheten til en kvinne.
Og hvis hun tror at du er uskyldig, så tror jeg det samme.
Hadde ikke du gjort det samme?
Jeg tar imot pengene, men på én betingelse.
At det er et lån.
Flott. Selvsagt. Sånn skal det låte.
Ikke få deg venner eller pynt cellen. Du er en fri mann innen fire dager.
Takk til dere begge. Min skjebne ligger i deres hender.
Vi står sammen om dette, François.
Dette er vårt fengsel også. Vi tre skal klare det, akkurat som et lag i roing.
Der har du det, som et lag i roing.
Én for alle og alle for én.
Hei! Stopp! Stopp, for faen!
Hei!
POLITI
- Hei. - Hei.
- Vil du komme inn? - Nei, vil ikke bry deg.
Jeg ville bare gi muggen tilbake til deg.
Seriøst?
Tok det deg så lang tid å få den siste sitronen ut?
- Den hadde ligget der i månedsvis. - Nei da, det tok meg ikke lang tid.
En halvtime, bare.
Vet du hvorfor jeg ga deg denne muggen i går kveld?
Da jeg så deg komme med barna dine,
der du lagde hull, hamret og slo påler i bakken,
i flanellskjorten din, med det svette håret, sa jeg:
"Endelig. En TT-mann."
Hva er TT? Som i Audi TT, eller…
Nei.
TT. Testosteron og tanderhet.
Men som er maskuline og veldig følsomme. Det er dem det er vanskeligst å finne.
Så så jeg deg gråte, og…
Jeg trodde kanskje at du ville snakke. Men du sa nei. Derfor fikk du muggen.
Da du sa at du var enkemann, trakk jeg meg tilbake.
Men du løy for meg, din slu rev. Du løy.
Jeg overhørte samtalen din med din kone. Jeg pusset tennene.
Det hørtes ut som om du fortalte henne om meg.
- Og min limoncello. - Slutt. Jeg er så utrolig flau.
Jeg vet ikke hvor jeg skal se, og… Til mitt forsvar må jeg få si
at etter limoncelloen og min plutselige skilsmisse,
havnet jeg helt i ulage.
Men du avsluttet det på ømtålig vis. Og elegant.
Jeg har bare ett spørsmål. Ga ekskonen din deg grønt lys eller ikke?
Du flørter vel ikke med meg?
Jeg følte også "den kraftfulle kjemien" mellom oss du fortalte henne om, altså.
Jeg får nesten gå.
Jeg er ikke vanskelig å be, og… Ha det bra, da.
Ha en fin dag.
TT-mann, ja.
Får jeg lov?
Jeg ser ut som en tamburmajor.
Med oss har vi en kvinne på 36. Slangebitt i et ben.
Hun er anafylaktisk sjokk. Vi er der om seks minutter.
Politisirener.
Betjenter.
Slanger. Tyver.
Bokser fulle av smykker.
Her bestemmer jeg meg endelig for å miste jomfrudommen,
og så er det dette jeg får. Det er det jeg tenker på, min elskede.
- Var du fisker i ditt tidligere liv? - Jeg fisket hai.
Hva med deg? Har du en litt bedre kjærlighetshistorie enn min, kanskje?
Lista mi er ikke veldig lang.
Den som jeg falt mest for, var ikke lett. Det var tilnærmet umulig å få et kyss, så…
Var hun nonne, eller?
Eller kjæresten til kompisen din i førsteklassen?
Nesten.
Hun satt i et ungdomsfengsel. I det jeg satt i, faktisk.
Hun satt i kvinneavdelingen, og jeg i herreavdelingen.
- Hvordan møttes dere? - Vi ble med i koret.
Vi satt helt bakerst og mistet partiturene i et øyeblikk.
Vi bøyde oss og klinte som bare det mens de andre sang "O Come, All Ye Faithful."
Tent av muligheten for å bli tatt på fersken av feltpresten.
Du liker ting som er forbudt, du?
Ja, litt.
Jeg har alltid hatt lyst til å bli med i et kor, for å være ærlig.
Hva gjør du?
Var ikke de søsken?
Unnskyld.
- Dette er det eneste vi har å gå på. - Hva med disse?
Fantomtegninger? Mellom oss er de elendige.
Det er noe folk husker å ha sett. Abstraksjon.
De forteller historien til en "kunstner" på stasjonen, som tegner hva faen de vil.
Og noen av dem bryr seg virkelig ikke.
Alt vi har, er denne geita. La oss håpe at fyren med tatoveringa har et rulleblad.
Jeg må snakke med det spanske Kripos. Med en gang, er du snill.
Vet du hva geita med hornene betyr?
Djevelen. Ondskap.
Goya malte et bilde av den. Har du sett det?
- Ikke som jeg kan huske. - Akkurat. Gir mening. Dere har jo Louvre.
Mens vi har Prado-museet.
Kan ikke nekte for at Mona Lisa er veldig mystisk, men Las Meninas er festligere.
Hver sin smak. Har du tatoveringer?
- Ikke si det. Jeg vil ikke vite det. - Ja?
Dette er Sierra fra Europol Spania. Hvem snakker jeg med?
Alicia Sierra. Det var lenge siden. Ikke si at du ringer om en forbrytelse.
Å… Murillo! Selvsagt ikke.
Jeg ringer for å spørre om du har noen sexy antrekk.
Jeg planlegger en jentekveld i Paris.
- Det høres veldig bra ut. - En fransk venn vil ha oss med på fest.
Vi kan slå oss løs, ta igjen det tapte og etterforske helt til sola står opp…
- Hva har du? - Et innbrudd. Smykker verdt 44 millioner.
De er visst spanske.
- Når? - I går.
- Jeg setter meg på første fly. - Kult. Vi sender en bil.
Det kommer til å bli kjempegøy.
Herregud!
Det er Susi. Hun skal på audition. Lovte å passe sønnen hennes.
Du blir alltid så skitten. Hvordan går det? Noe nytt fra François?
Nei, ikke for øyeblikket.
Går det bra? Pablo kan være i baren. Auditionen tar ikke så lang tid.
Nei, det er ikke det.
Husker du den spanske fyren fra baren? Vi har en affære.
- Er han her nå? - Ja.
Je suis l'amour.
Hva med François?
Vi dro til fengselet og snakket med ham.
Og han bifaller det.
Du aner ikke…
Det var oss tre, med hendene på glasset på besøksrommet.
Det var virkelig følelsesladet.
Akkurat. Ja, det kan jeg tenke meg.
Men det er jo rart, eller? At han dro for å besøke François.
Nei, jeg ba ham om det.
Simón lånte oss penger til advokat. En av de beste i Paris.
- Han ga meg 200 000 euro. I kontanter. - Jøss… Det var raust av ham.
- Ikke sant? - Men kjære vene. Hvordan gikk dette til?
Så fort. Ikke raskt, men samtidig.
Jeg vet ikke. Det har vært som en tsunami.
En tsunami. Ikke sant.
AKUTTMOTTAK
Sentralen: Vi er på sykehuset. Hun er fortsatt bevisstløs.
- Vi venter her. - Sånn, ja.
- Skynd dere. - Sentralen her. Mottatt.
Raskt.
Vi forholder oss rolig, nå. Sett deg inn i bilen, rolig.
Med alle bevisene vi har foran oss akkurat nå,
er min anbefalte strategi at din ektemann erklærer seg skyldig.
Det kan han ikke. Han er uskyldig.
Erklærer han seg delaktig, kan vi forhandle om redusert straff.
- Claude, ikke sant? - Ja.
La oss være positive. Camille tror at François er uskyldig. Jeg også.
- Og hvem er du? - Elskeren hennes, men det er irrelevant.
- Hovedsaken er at vi er her for å hjelpe. - Det er jeg også.
Derfor informerer jeg dere om tingenes tilstand.
Vil du hjelpe, får du granske alt grundig og få ektemannen min ut av fengsel.
Greit. Da setter vi i gang.
Hvor var du den natten?
- På Château Rêve d'Or. - Var du sammen med ektemannen din?
Jeg var med ham.
Når snakket du sist med ektemannen din før innbruddet?
- Samme kveld. - Hva snakket dere om?
Han ringte meg, opprørt. Han hadde funnet ut om forholdet vårt.
Kan hans adferd ha blitt påvirket av oppdagelsen?
Kan han ha handlet i en tilstand der han var psykisk ustabil?
Kan han ha gjennomført innbruddet
for å komme seg unna deg og elskeren din for alltid?
De stjålne smykkene tilhører de mektigste familiene i Europa.
Førtifire advokatfirmaer jobber på spreng
for å sørge for at Polignac blir funnet skyldig.
Alle er ute etter ham, først og fremst slik at auksjonshusets forsikringsselskap
skal betale ut verdien av de stjålne smykkene.
Og når det skjer,
vil du nok heller at din ektemann tilbringer ti fremfor tjue år i fengsel.
Det er strategien vi bør ha fra og med nå. Han bør erklære seg skyldig.
Jeg trenger litt mer vann.
Claude.
Min bestemors beste venn het Claude. Kan jeg si hva jeg mener?
Les på leppene mine. Da glemmer du ikke det jeg nå skal si.
Du drar hjem og gransker saken.
I morgen forteller du Camille at du skal få ektemannen ut av fengsel.
For hvis ikke, så sniker jeg meg inn i huset ditt en kveld
og gjør deg bevisstløs med kloroform, stikker en trakt ned halsen din
og heller et lite glass med saltsyre gjennom den.
På sekunder vil tungen din smelte, mens tennene dine vil oppløses.
Da kan du ikke lenger nyte vin med franske oster,
og så får du heller aldri praktisert jus igjen.
- Kan jeg følge deg ut? - Ja.
Er det noen der?
Takk. Du aner ikke hvor viktig dette var for meg.
- Camille… - Lukk døren. Gå. Vær så snill.
Hør på meg. Advokater holder seg på den sikre siden.
Vent og se. I morgen viser han oss esset han har skjult i ermet.
Gå, sa jeg.
Madame Polignac?
Vi skal levere tilbake din ektemanns dokumenter og enheter.
Dommeren som etterforsker saken, har tatt kopi av alt sammen.
KONFIDENSIELLE DOKUMENTER
MØRK SJOKOLADE
Etterforskningen er i gang.
Og jeg klarer ikke engang å gi et vitneutsagn i min ektemanns favør.
Siden jeg gikk til sengs med en annen, og…
planla å gå fram ham idet han ble arrestert.
Forstår du ikke hvordan det får meg til å føle meg?
Det får meg til å føle
at jeg hater meg selv.
Og det ødelegger alt.
Den fantastiske kjærlighetshistorien vi opplevde for bare noen timer siden,
har mistet glansen nå.
Det har blitt til en samtale om advokater,
utroskap og penger.
Og det skammer jeg meg over.
Vil du at vi skiller lag?
Ja, vær så snill.
Du må dra fra huset.
Nå.
Hva skjer, Camille?
Ingenting, vennen min.
Jeg har et forslag. Jeg tar med Pablo ut på en tur.
Hvis du vil ta ham med ut som en unnskyldning for å komme tilbake,
skal du vite at jeg ikke ombestemmer meg.
- Vil du ta bilde av meg, eller? - Hva gjør du?
Venninnen din er inne. Dere kan ikke rømme sammen.
Lar du henne være igjen, tar vi deg til slutt.
Senk pistolene og tenk på sikkerheten. Du har mye å tape. Du gjør alt mye verre.
Tror dere at jeg gjør ting verre?
Jeg drepte nettopp tre stykker på et landsted.
Kanskje dere har hørt om det? Dere ser vel nyheter? Så hva er verst?
Sett på musikk. Sett på musikk.
Denne kan jeg!
Hva sier dere, jævler? Syng, begge to.
Kom igjen. Syng det jævla refrenget. Kom igjen!
Fantastisk.
- Gi meg en bronkodilatator. Raskt! - Greit.
- Puls? - 138.
Gi henne 500 milligram adrenalin intravenøst.
- Med en gang, doktor. - Ikke sovne!
Ikke sovne.
Vil du bli her? Nei. Kom igjen.
En Negroni til meg og en San Francisco til guttungen, er du snill.
Jeg må tisse.
- Hvor har dere vært? - Ved innsjøen. Vi fisket.
Har noe hendt?
- Nei. - Politiet var her.
- De samme som ved sjekkpunktet. - Faen.
Jeg må fortelle deg noe.
Den kvelden brekket skjedde, tok vi et smykke og tapte det i et billøp.
Jeg ringte Berlín i Paris. Han tok det pent.
Var Berlín fortsatt i Paris?
- Når var det? - I går.
Jeg tror ikke at han kommer til å dra. Han er som besatt av henne.
- Ja? - Hvor er du?
I en cocktailbar i Paris.
- Kan du tisse alene? - Ja, señor.
Kom hit. Denne vei. Jeg blir med.
- Andrés? - Denne veien.
- Nei. - Nei?
Hvor da? Foretrekker du toalettet? Kom igjen.
Hvem er det?
Tok med en av Camilles venners barn på en spasertur.
- Er du gal? Hvorfor er du ikke i Madrid? - Jeg har vært opptatt med å ødelegge alt.
Jeg mistet Camille. Jeg er den store taperen i denne historien.
Damián…
Jeg har spilt høyt siden jeg møtte henne.
Jeg la alle kortene på bordet. Behandlet henne som en gentleman.
Jeg oppførte meg også som en slyngel. Og så tapte jeg.
Jeg gjorde kvinnen jeg elsker dypt ulykkelig. Før strålte hun som en sol.
Jeg slukket lyset hennes. Det er ingen vei tilbake.
Hva er alt dette om Camille?
Hele Europa leter etter deg. Du er i brekkets episenter!
Jeg snakker om kjærlighet, og du snakker om politiet?
- Er det sånn verden har blitt? - Greit.
Gå til hotellobbyen. Ikke rør deg.
- Jeg henter deg. - Jeg kommer.
Roi. Jeg må hente Berlín.
Dere må fjerne alle fingeravtrykk fra bobilen. Aktiver Plan Surikat.
Dette kan vise seg å bli kritisk.
- Raquel Murillo. - Alicia.
Underinspektør i Kripos og den mest rampete jenta på politiskolen.
Politiadvokat Lavelle fra Enhet for organisert kriminalitet.
- Enchantée. - Velkommen.
Dårlig nytt. Ingen med rulleblad har horn tatovert på knoklene.
Er de spanske? De kan være fra Latin-Amerika.
Nei. Seks vitner bekrefter det. Utkastere, de med tjuvgodset og de fra billøpet.
De er spanske, for pokker.
Har du sendt ut fantomtegningene og tatoveringen?
Nei. Tyvene kan ikke få noe inntrykk av hvor langt vi har kommet.
Hvem vil ikke gi oss spor? Du eller aristokratfamiliene?
Du er på riktig spor.
Akkurat. Ingen må få vite at de er så fattige
at de selger de kongeliges smykker.
Vi må sende ut bildene.
Det er lettere om hele Frankrike leter etter dem og ikke bare vi tre.
- Publikumsmetoden er mest effektiv. - Greit.
I første omgang sender jeg bildene til resten av politiet og til stasjonene.
Blir det resultatløst, lekker vi dem til pressen.
Jeg vil granske saken nøye. Rapporter, bilder, funn…
- Alt du har. - Alt ligger på bordet.
Se på deg, da. Du menstruerer nitroglyserin, du.
Du skulle bare visst.
Noe nytt?
- Ser dette kjent ut? - Faen.
Kjenner du igjen disse to?
- Hvordan gikk auditionen? - Forferdelig. Jeg tenkte mest på deg.
- Hvordan har du det? - Dårlig. Forferdelig.
Advokaten sier at det praktisk talt er umulig å få François ut av fengsel.
Hvem er det som kan ha lurt ham?
Hvilke fiender har min ektemann? Han er en helt vanlig mann.
Vel…
I filmene er det vanligvis elskeren.
- Hvor er Simón? - Jeg slo opp med ham.
Og sønnen min?
- Han tok ham med til lekeplassen. - Hva?
- Mamma. - Pablo. Hvordan har du det?
Nå går vi på kjøkkenet og får oss litt å spise.
- Jeg håper at du forstår. - Hva er poenget med å forstå?
Jeg skulle så gjerne ha vært med til siste slutt.
Nøkkelen til rommet hans.
Hei.
- Hvordan går det? - Bra.
Jeg er en fri mann igjen.
Vil du ha noe mer?
- Vi har vel ikke så mye tid på oss? - Vi har all tid i verden.
Be om en medisinsk statusoppdatering. Kall dem opp og spør hvordan hun har det.
Dette er politipatruljen. Hvordan går det med slangebittpasienten?
Hun er stabil. Ute fra behandlingsrommet om fem minutter.
- Mottatt. - Om fem minutter begynner det.
Ta fram håndjernene, sakte. Kom igjen!
Tre menn. Uniformer, håndjern… La oss ha det litt gøy.
Nei. Vent. Det er noe jeg må fortelle deg.
Jeg vil be om unnskyldning for alt.
- Nei. - Nei. Hør på meg.
Jeg vil be om unnskyldning for all dritten jeg spydde ut til deg i hvelvet.
Ikke si unnskyld. Du hadde rett.
Og du kan oppleve ekte kjærlighet på én eneste kveld.
Solid kjærlighet. 24 karat kjærlighet. Med en fremmed.
Ikke si at…
- Jo! - Men når?
I dag. Det skjedde i dag.
Skål.
- Jeg forstår også det du sa. - Hva da?
At du ikke kan gi slipp på et eneste øyeblikk bare fordi det vil ta slutt.
- Nei. - Jo. Du hadde rett.
Jeg er overhodet ikke enig!
- Hva sier du? Hvorfor ikke? - Nei. Takk.
Det var du som hadde rett.
- Nei. - Jo. Jeg er en kjærlighetens paria.
For å være helt ærlig, så vil jeg finne den jeg kan være med "for evig og alltid".
- Du? For evig og alltid? - Ja.
- Kjedelig kjærlighet? - Ja.
For meg faller liksom kjærligheten fra hverandre underveis.
- Ikke sant? - Ja.
Det eneste jeg kan forsvare er det jeg kan om kjærlighet,
nemlig begynnelsen, men herregud…
Du aner ikke hvor gjerne jeg vil oppleve en kjærlighetshistorie uten slutt.
Alt har sin slutt.
- Hør her. Carmen. Husker du Carmen? - Hvordan kan jeg ikke huske Carmen?
Hun gikk fra meg. Vår kjærlighetshistorie falmet visst.
Hun var visst bare sammen med meg fordi hun ikke fant seg en annen.
Og nå har hun funnet ham. Greit.
Hvordan har du det, da?
Jeg er melankolsk og forvirret, kan du si. Følelsen av å være en fri mann igjen.
Se på de to jævlene.
De er så lykkelige, de.
La meg si deg noe. Hvis du tar i betraktning alt vi vet om kjærlighet…
Ja.
…kan vi ikke tie.
- Kom igjen. - Flott.
Får vi lov? Vi er et par spanske turister.
Da vi så dere komme inn, breddfulle av begeistring,
måtte vi bare gratulere dere.
Som en gave vil vi gjerne fortelle dere hva vi har lært om kjærlighet
etter årevis med studier og vitenskapelige observasjoner.
Er du sint?
Nei.
Hør her, Roi. Det er aldri lurt å blande sex og jobb.
Husker du ikke at du sa det samme til meg på vår første dag?
Men dette handler ikke om sex. Det kysset handlet ikke om sex.
Det handlet om kjærlighet. Og det vet du.
For hadde det bare handlet om det,
hvis du bare hadde følt at alt jeg ville var å knulle,
så hadde du ikke kyssa meg.
Nei Først hadde du sett på panna mi for å finne utløpsdatoen min.
Den 25. oktober.
- Og så hadde vi klina. - Gi deg, Roi.
Jeg må bare si deg at du gjør meg helt vill.
Det har du gjort siden jeg traff deg. Siden jeg så tatoveringa.
Men jeg kunne ikke gjøre noe. Først fordi jeg ikke visste hva som lå bak.
Og så fordi Berlín ba meg om å holde meg unna.
Da jeg endelig bestemte meg, forsto jeg at det er du som ikke klarer det,
siden du er livredd.
Og det opprører meg.
Jeg er opprørt fordi jeg kommer for sent. Fordi jeg kom etter Jimmy.
Fordi du er for redd til å gjøre noe.
Men du vet at vi hadde vært sammen hvis vi hadde møttes før du møtte ham.
Jeg har bare blitt forelska to ganger, og det var for sent begge gangene.
Hvordan vet du at vi hadde vært sammen om Jimmy ikke hadde eksistert?
Det vet du ikke, Roi.
Unnskyld.
- Det er ikke en lyd der ute. - Det er fordi de allerede er her.
Lykke
Er å dra av gårde, hånd i hånd Lykke
Er et uskyldig blikk Der det sier klikk, lykke
Er å vite at mine drømmer Gir deg lyst til at vi rømmer, lykke
Lykke
Er stranda på kvelden du får Tidevannet som kommer og går
Din solbrune hud i min sengs skrud Lykke
Er å skru av alt lys Og kjenne et gys, lykke
Lykke
Er å drikke litt vin og kjenne seg fin Lykke
Er kjærlighetens garn, som om vi var barn Lykke
Er å sitte i en bil Reise for kjærlighet mil etter mil, lykke
Dette er vår sang
Som forteller vår kjærlighetshistorie
Den smaker som sannheten
Av lykken
Lykke
Er å tømme sitt sinn under måneskinn Mens radioen spiller i baren
Det er som hoppe i dammen Glemme all skammen, lykke
Er som en uventet samtale, lykke
Dette er vår sang
Den er som vinden, havet og solen
Den varmes av sannheten vår
Lykken
Dette er vår sang
Den er som vinden, havet og solen
Den varmes av sannheten vår
Lykken
Tekst: Fredrik Island Gustavsen