‫מעניין איך זה לנשק אותך.‬
‫אני מרגישה את הקדחת הבוערת בתוכי.‬
‫קשה לי לנשום.‬
‫אבל הכול מתפוגג כשאני מריחה את שיערך.‬
‫אני רוצה לומר לך שאני גוססת,‬
‫אבל הייתי מעדיפה להישאר כאן לנצח‬
‫ולהרגיש את חום גופך.‬
‫אני יודעת שאני הוזה.‬
‫שהמוות הקרב מתעתע בי.‬
‫אבל אולי זאת אהבה?‬
‫נראה לי שכן.‬
‫התאהבתי בך, ברוס.‬
‫ואני אפילו לא יודעת מה שמך האמיתי.‬ ‫זה מגוחך.‬
‫השקדים שלי נפוחים. אני נחנקת.‬
‫אני חושבת רק על כך שלא סיפרתי לך את האמת.‬
‫שאני אוהבת אותך.‬
‫ושעשיתי אהבה רק דרך מסכים,‬
‫בעולם וירטואלי.‬
‫הנה, תשתי קצת מים.‬
‫צדקת. זה לא שווה כלום.‬
‫כלום לא משתווה לריח שלך,‬
‫לליטופים שלך.‬
‫לצמרמורת שעוברת עכשיו בגופי.‬
‫אני רוצה לומר לך‬ ‫שאולי אני הבתולה היחידה בעולם המערבי,‬
‫אבל אני רוצה לשנות את זה איתך.‬
‫אתה חייב להציל אותי‬ ‫כדי שאוכל לומר לך את כל זה‬
‫ולהתגלגל איתך בבוץ עד השקיעה.‬
‫אני מקווה שתציל אותי.‬
‫- בית הנייר‬ ‫ברלין -‬
‫מצאתם משהו?‬
‫עד כה, כל טביעות האצבעות שייכות לעובדים.‬
‫רק רגע.‬
‫הם נכנסו, גנבו תכשיטים בשווי 44 מיליון‬
‫ונעלמו ללא זכר.‬
‫לפעמים אנחנו הספרדים באמת מדהימים.‬
‫את שוכחת שצרפתי הוא המוח מאחורי השוד.‬
‫כן, כמובן.‬
‫הצרפתים שוביניסטים אפילו בעולם הפשע.‬
‫שמעת על אסטרטגיית הפרה הזקנה?‬
‫הפרה הזקנה?‬
‫"לה ואש וייה". אולי ככה קוראים לזה אצלכם.‬
‫מעולם לא שמעתי על זה.‬
‫כשהחקלאים באורינוקו‬ ‫צריכים לחצות נהר שורץ פיראניות,‬
‫הם שולחים את הפרה הכי זקנה במורד הנהר.‬
‫ובזמן שהפיראניות טורפות אותה,‬
‫שאר הפרות עוברות לגדה הנגדית במעלה הנהר.‬
‫מעניין.‬
‫בצרפת קוראים לזה "טכניקת הסחת דעת".‬
‫הפיראניות הן את ואני. העדר הוא הכנופיה.‬
‫מי הפרה הזקנה לדעתך?‬
‫צמד הספרדים הצעירים.‬
‫ברור לגמרי שהם מנסים להטעות אותנו.‬
‫לא הגיוני לפרוץ למקום הזה,‬
‫שמצויד באחת ממערכות האבטחה‬ ‫המתקדמות ביותר בפריז,‬
‫ואז לצאת למועדון,‬
‫לגנוב אוטו‬ ‫ולהתחרות במרוץ מתחרתי עם פושעים זעירים.‬
‫שניהם,‬ ‫כמו גם התכשיט שמצאנו במכונית הגנובה,‬
‫הם הסחת הדעת.‬
‫שכחת פרט אחד קטן.‬
‫באסטרטגיית הפרה הזקנה‬ ‫נפטרים מהחוליה החלשה ביותר.‬
‫והתכשיט הזה שווה ארבעה מיליון אירו.‬
‫זה התכשיט השלישי בשוויו באוסף כולו. אז לא.‬
‫לא.‬
‫הם לא היו משתמשים בו כהסחת דעת.‬
‫הספרדים היקרים שלי‬ ‫ביצעו בהצלחה שוד עם ניצוצות של גאונות.‬
‫הם היו שיכורים מהצלחה ומאדרנלין,‬
‫ויצאו לחגוג במרוץ מכוניות מחתרתי.‬
‫זה סימן ההיכר של הספרדים.‬ ‫אנחנו חוגגים את הכישרון שלנו.‬
‫אז מה התאוריה שלך?‬
‫הפרה הזקנה היא פוליניאק.‬
‫תוציאי אותו מהכלא.‬
‫מה שלומך, אהובי?‬
‫בסדר.‬
‫קיבלתי תא משלי. זה כמו מלון זול.‬
‫סימון בא איתי כי יש לנו משהו לומר לך.‬
‫הוא הציע להלוות לנו כסף לעורך דין.‬
‫אני לא יכול לקבל את זה.‬ ‫-בוא נחשוב על זה לרגע, טוב?‬
‫החרימו את הדירה שלנו והקפיאו את החשבונות.‬
‫ואתה צריך עורך דין טוב.‬
‫את לא חושבת שאם אקבל את הכסף שלו,‬ ‫זה רק יוסיף להשפלה?‬
‫קמיל, אני יכול לדבר איתו לרגע?‬
‫תודה.‬
‫שלום, פרנסואה.‬
‫אני מבין לחלוטין את ההיסוס שלך,‬ ‫לכן אני רוצה להבהיר לך משהו.‬
‫אני לא עושה את זה כדי להשפיל אותך.‬
‫כמו ששיערת, אני לא פילנתרופ.‬ ‫אני עושה את זה בשבילה.‬
‫אשתך שבורה. היא מאמינה שאתה חף מפשע.‬
‫כרגע אנחנו שני גברים‬ ‫שאהבתם לאישה מאחדת אותם.‬
‫ואם היא מאמינה בחפותך, גם אני מאמין.‬
‫לא היית נוהג כמוני?‬
‫אקבל את הכסף, אבל בתנאי אחד.‬
‫זו רק הלוואה.‬
‫נהדר.‬
‫ברור. זו הגישה הנכונה.‬
‫אל תטרח לחפש חברים או לקשט את התא שלך,‬ ‫כי בעוד ארבעה ימים כבר תשתחרר.‬
‫תודה לשניכם. הגורל שלי בידיים שלכם.‬
‫אנחנו יחד בזה, פרנסואה.‬
‫זה גם הכלא שלנו.‬
‫שלושתנו נפעל כאיש אחד, כמו נבחרת חתירה.‬
‫בדיוק, כמו נבחרת חתירה.‬
‫כולם בשביל אחד ואחד בשביל כולם.‬
‫היי! תעצור! תעצור, לעזאזל!‬
‫היי!‬
‫- משטרה -‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫רוצה להיכנס?‬ ‫-לא, זה בסדר.‬
‫רק באתי להחזיר לך את הכד שלך.‬
‫ברצינות?‬
‫לקח לך הרבה זמן להוציא את הלימון האחרון?‬
‫הוא היה שם חודשים.‬
‫לא, זה לא לקח לי הרבה זמן.‬
‫חצי שעה.‬
‫אתה יודע למה נתתי לך את הכד?‬
‫כשראיתי אותך מגיע עם הילדים שלך,‬
‫חופר בורות, דופק בפטיש, נועץ יתדות בקרקע,‬
‫עם חולצה של חוטב עצים ושיער רטוב מזיעה,‬ ‫אמרתי לעצמי,‬
‫"סוף סוף, גבר נ"ט".‬
‫נ"ט? מה זאת אומרת? כמו הטילים?‬
‫לא.‬
‫נ"ט. נפש רגישה וטסטוסטרון.‬
‫גברים מאצ'ואיסטים ורגישים.‬
‫קשה מאוד למצוא גברים כאלה.‬
‫ואז ראיתי אותך בוכה ו…‬
‫חשבתי שאולי תרצה לדבר.‬
‫אבל אמרת "לא", אז נתתי לך את הכד.‬
‫כשאמרת לי שאתה אלמן, לקחתי צעד אחורה.‬
‫אבל שיקרת לי, שובב קטן. שיקרת.‬
‫שמעתי אותך מדבר עם אשתך. צחצחתי שיניים.‬
‫ולפי מה ששמעתי, סיפרת לה עליי.‬
‫ועל הלימונצ'לו.‬
‫תפסיקי, בבקשה. אני מתבייש כל כך.‬ ‫אני לא יודע איפה לקבור את עצמי ו…‬
‫להגנתי, אני חייב לומר ש…‬
‫בגלל הלימונצ'לו והגירושים הפתאומיים שלי,‬
‫איבדתי שליטה.‬
‫אבל סיימת את השיחה בצורה רגישה ואלגנטית.‬
‫יש לי רק שאלה אחת.‬
‫אשתך לשעבר נתנה לך אור ירוק או לא?‬
‫את לא מפלרטטת איתי, נכון?‬
‫טוב, גם אני הרגשתי את "הכימיה החזקה"‬
‫שסיפרת לה עליה.‬
‫כדאי שאלך.‬
‫לא קשה לשכנע אותי, ו…‬
‫אז… ביי.‬
‫שיהיה יום נעים.‬
‫גבר נ"ט.‬
‫אפשר?‬
‫אני נראית כמו דגלנית.‬
‫אנחנו בדרך אליכם עם אישה בת 36.‬ ‫הכשת נחש ברגל.‬
‫הלם אנפילקטי. נגיע בעוד שש דקות.‬
‫סירנות משטרה.‬
‫שוטרים.‬
‫נחשים. שודדים.‬
‫פחיות מלאות בתכשיטים.‬
‫עד שסוף סוף החלטתי לאבד את בתוליי,‬
‫הכול הסתבך.‬
‫זה מה שאני חושבת עליו, אהובי.‬
‫היית דייגת בגלגול קודם?‬
‫דייגת כרישים.‬
‫ואתה?‬
‫יש לך סיפור אהבה קצת טוב יותר משלי?‬
‫הרשימה שלי לא ארוכה.‬
‫האהבה הכי גדולה שלי הייתה מסובכת.‬
‫בקושי יכולנו להתנשק, אז…‬
‫היא הייתה נזירה או מה?‬
‫לא, היא הייתה החברה של חבר שלך בכיתה א'.‬
‫כמעט.‬
‫היא הייתה במתקן כליאה לנוער.‬ ‫גם אני הייתי שם.‬
‫היא הייתה באגף הנשים,‬ ‫ואני הייתי באגף הגברים.‬
‫איך נפגשתם?‬
‫הצטרפנו למקהלה.‬
‫ישבנו בשורה האחורית‬ ‫והפלנו "בטעות" את דפי התווים שלנו.‬
‫התכופפנו והתמזמזנו כמו מטורפים‬
‫בזמן שכל השאר שרו מזמורים דתיים.‬
‫הסיכון שהכומר יתפוס אתכם הדליק אותך.‬
‫אתה אוהב דברים אסורים, מה?‬
‫כן, קצת.‬
‫תמיד רציתי להצטרף למקהלה, למען האמת.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫הם לא אח ואחות?‬
‫סליחה.‬
‫זו הראיה האמיתית היחידה שיש לנו.‬
‫ומה עם זה?‬
‫קלסתרונים?‬
‫רק בינינו, הם תמיד מחורבנים.‬
‫עדים זוכרים במעורפל שהם ראו מישהו.‬
‫הם מספרים את הסיפור שלהם‬ ‫לאמן קלסתרונים בתחנה,‬
‫והוא מצייר מה שבראש שלו.‬
‫ויש אמנים דפוקים בראש.‬
‫הרמז המוצק היחיד הוא התיש.‬
‫נקווה שלבחור עם הקעקוע הזה יש תיק פלילי.‬
‫כן, אני צריכה לדבר‬ ‫עם יחידת המודיעין הפלילי בספרד.‬
‫עכשיו, בבקשה.‬
‫את יודעת מה תיש עם קרניים מסמל?‬
‫את השטן. את הרשע.‬
‫יש ציור כזה של גויה. מכירה?‬
‫אני לא בטוחה.‬
‫כן, הגיוני. לכם יש את הלובר,‬
‫לנו יש את הפראדו.‬
‫אני מודה שהמונה ליזה מסתורית מאוד,‬
‫אבל עלמות החצר הרבה יותר חמודות.‬
‫על טעם ועל ריח…‬
‫יש לך קעקועים?‬
‫אל תעני. אני לא רוצה לדעת.‬
‫הלו?‬
‫כאן המפקחת סיירה מאירופול ספרד.‬ ‫עם מי אני מדברת?‬
‫אליסיה סיירה. מזמן לא דיברנו.‬
‫התקשרת לדבר איתי על עניין פלילי?‬
‫אוי, מוריליו! ברור שלא.‬
‫התקשרתי לשאול אם יש לך בגדים סקסיים.‬
‫אני מתכננת ערב בנות בפריז.‬
‫נשמע נהדר.‬
‫אני כאן עם חברה צרפתית‬ ‫שרוצה שנוציא אותה לבילוי.‬
‫ניתן בראש, נסגור קצוות,‬ ‫נריץ חקירות עד הבוקר…‬
‫מה אנחנו חוקרות?‬ ‫-שוד.‬
‫תכשיטים בשווי 44 מיליון.‬
‫השודדים כנראה ספרדים.‬
‫מתי?‬ ‫-אתמול.‬
‫אגיע בטיסה הראשונה.‬ ‫-יופי. נשלח מישהו לאסוף אותך.‬
‫זה יהיה כיף.‬
‫אלוהים! זו סוסי!‬
‫יש לה אודישן. הבטחתי שאשמור על הבן שלה.‬
‫אתה תמיד מתלכלך.‬
‫מה שלומך? שמעת מפרנסואה?‬
‫לא, עדיין לא.‬
‫משהו לא בסדר?‬
‫אני יכולה להשאיר את פבלו בבר.‬ ‫האודישן לא יהיה ארוך.‬
‫לא, הכול בסדר.‬
‫זוכרת את הספרדי מהבר?‬
‫אנחנו מנהלים רומן.‬
‫הוא כאן עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫- פרנסואה -‬
‫אני אהבה.‬
‫ופרנסואה?‬
‫הלכנו לכלא ודיברנו איתו.‬
‫והוא מקבל את זה.‬
‫את לא מבינה בכלל…‬
‫שלושתנו הצמדנו ידיים‬ ‫למחיצת הזכוכית בחדר הביקורים.‬
‫זה היה ממש מרגש.‬
‫כן, אני מתארת לעצמי.‬
‫אבל קצת מוזר שהוא הלך לבקר את פרנסואה, לא?‬
‫לא, ביקשתי ממנו.‬
‫סימון הלווה לנו כסף לעורך דין.‬ ‫אחד הטובים בפריז.‬
‫הוא נתן לי 200,000 אירו. במזומן.‬
‫ואו.‬
‫נדיב מצידו.‬
‫נכון?‬ ‫-אבל…‬
‫איך כל זה קרה?‬
‫ומהר כל כך?‬
‫כלומר, לא מהר, אבל באותו הזמן.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה היה צונאמי.‬
‫צונאמי. ברור.‬
‫- חדר מיון -‬
‫מוקד, הגענו לבית החולים.‬ ‫היא עדיין מחוסרת הכרה.‬
‫נחכה כאן.‬
‫כולם יחד.‬
‫מהר.‬ ‫-מוקד שומע. קיבלתי.‬
‫מהר.‬
‫בלי שטויות, כן?‬
‫תיכנס למכונית לאט מאוד.‬
‫כרגע, לנוכח כל הראיות שמונחות לפנינו,‬
‫האסטרטגיה הטובה ביותר‬ ‫היא שבעלך יודה באשמה.‬
‫איך הוא יודה באשמה אם הוא חף מפשע?‬
‫אם הוא יודה במעורבות שלו,‬ ‫נוכל לבקש עונש מאסר מופחת.‬
‫קלוד, נכון?‬ ‫-כן.‬
‫בוא ננסה להיות חיוביים.‬ ‫קמיל מאמינה שפרנסואה חף מפשע.‬
‫וגם אני.‬
‫ומי אתה?‬
‫המאהב שלה, אבל זה לא רלוונטי.‬
‫הדבר החשוב הוא שכולנו כאן כדי לעזור.‬
‫גם אני כאן כדי לעזור.‬
‫לכן הסברתי לכם את המצב.‬
‫אם אתה באמת רוצה לעזור,‬
‫תחקור את פרטי המקרה ותוציא את בעלי מהכלא.‬
‫בסדר. נתחיל.‬
‫איפה היית בליל השוד?‬
‫בשאטו רב ד'אור.‬
‫עם בעלך?‬
‫איתו.‬
‫מתי דיברת עם בעלך בפעם האחרונה לפני השוד?‬
‫באותו ערב.‬ ‫-על מה דיברתם?‬
‫הוא היה נסער מאוד.‬ ‫הוא גילה שאנחנו מנהלים רומן.‬
‫את חושבת שהתגלית‬ ‫השפיעה על ההתנהגות של בעלך?‬
‫ייתכן שהוא היה במצב נפשי מעורער?‬
‫ייתכן שהוא ביצע את השוד‬
‫כדי להתרחק ממך ומהמאהב שלך לנצח?‬
‫התכשיטים שנגנבו‬ ‫שייכים למשפחות החזקות ביותר באירופה.‬
‫ארבעים וארבע משרדי עריכת דין עובדים במרץ‬
‫כדי להוכיח את אשמתו של מר פוליניאק.‬
‫כולם רוצים שהוא יורשע בשוד,‬ ‫בעיקר כדי שחברת הביטוח של בית המכירות‬
‫תשלם פיצוי מלא על התכשיטים הגנובים.‬
‫וכשזה יקרה,‬
‫עדיף שבעלך ייכנס לכלא לעשר שנים, לא ל-20.‬
‫מרגע זה, זו האסטרטגיה שננקוט.‬
‫הוא צריך להודות באשמה.‬
‫אני צריכה עוד קצת מים.‬
‫קלוד.‬
‫לחבר הכי טוב של סבתא שלי קראו קלוד.‬
‫אפשר לדבר בכנות?‬
‫תקשיב טוב-טוב.‬ ‫אני לא רוצה שתשכח את מה שאגיד לך.‬
‫אתה תלך הביתה ותתעמק בפרטי המקרה.‬
‫מחר תגיד לקמיל שתוציא את בעלה מהכלא.‬
‫אחרת…‬
‫אני אתגנב לבית שלך בלילה,‬
‫אעלף אותך עם כלורופורם, אתקע לך משפך בגרון‬
‫ואשפוך פנימה כוס קטנה של חומצה.‬
‫הלשון שלך תימס בתוך כמה שניות.‬
‫השיניים שלך יתפרקו.‬
‫כבר לא תוכל להתענג על יין עם גבינה צרפתית,‬
‫וכמובן, לא תוכל לעסוק שוב בעריכת דין.‬
‫ללוות אותך החוצה, אדוני?‬
‫כן.‬
‫יש פה מישהו?‬
‫תודה.‬
‫את לא יודעת כמה עזרת לי.‬
‫קמיל…‬ ‫-תסגור את הדלת.‬
‫לך. בבקשה, לך.‬
‫תקשיבי לי.‬
‫עורכי דין תמיד זהירים בהתחלה.‬ ‫חכי ותראי, מחר הוא ישלוף שפן מהכובע.‬
‫ביקשתי שתלך.‬
‫גברת פוליניאק?‬
‫באנו להחזיר את המסמכים‬ ‫ואת המכשירים האלקטרוניים של בעלך.‬
‫השופט שבוחן את התיק קיבל העתקים של הכול.‬
‫- מסמכים חסויים -‬
‫- שוקולד מריר -‬
‫נפתחה חקירה נגד בעלי.‬
‫ואני אפילו לא יכולה לספק לו אליבי,‬
‫כי הייתי במיטה עם גבר אחר ו…‬
‫תכננתי לעזוב אותו בזמן שהוא נעצר.‬
‫אתה לא מבין איך זה גורם לי להרגיש?‬
‫אני מרגישה…‬
‫שאני שונאת את עצמי.‬
‫וזה מקלקל הכול.‬
‫סיפור האהבה הנפלא שהיינו בו‬ ‫רק לפני כמה שעות…‬
‫הרוס עכשיו.‬
‫זה הפך ל…‬
‫שיחה על עורכי דין,‬
‫על ניאוף ועל כסף.‬
‫ואני מתביישת בזה.‬
‫את רוצה להיפרד?‬
‫כן, בבקשה.‬
‫אני צריכה שתלך מכאן.‬
‫עכשיו.‬
‫קמיל, מה קרה?‬
‫כלום, מתוק שלי.‬
‫יש לי רעיון.‬
‫אני אקח את פבלו לסיבוב.‬
‫אם אתה לוקח אותו כדי שיהיה לך תירוץ לחזור…‬
‫אתה צריך לדעת שלא אשנה את דעתי.‬
‫אתם רוצים תמונה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫החברה שלך בפנים. לא תוכלו לברוח יחד.‬
‫אם תעזוב ותשאיר אותה כאן,‬ ‫אנחנו נתפוס אותך.‬
‫תוריד את האקדח ותסגור את הנצרה.‬
‫אתה כבר ככה בצרות, וזה עוד יותר גרוע.‬
‫אתם חושבים שזה עוד יותר גרוע?‬
‫הרגע הרגתי שלושה בחורים בבית בכפר.‬
‫אולי שמעתם. אתם רואים חדשות?‬
‫אז תגידו לי, מה גרוע יותר?‬
‫שים מוזיקה.‬
‫אני מכיר את השיר הזה!‬
‫מה אמרתם, בני זונות?‬
‫קדימה, שניכם לשיר.‬
‫שירו את השיר המזדיין! קדימה!‬
‫נפלא.‬
‫מרחיב סמפונות, עכשיו!‬
‫בסדר.‬
‫דופק?‬ ‫-138.‬
‫תני לה 500 מ"ג אדרנלין בעירוי.‬
‫מייד, דוקטור.‬
‫אל תירדמי.‬
‫אתה רוצה להישאר כאן? לא, בוא.‬
‫נגרוני בשבילי וסן פרנסיסקו לילד, בבקשה.‬
‫יש לי פיפי.‬
‫איפה הייתם?‬
‫באגם. יצאנו לדוג.‬
‫קרה משהו?‬
‫לא.‬ ‫-השוטרים היו פה.‬
‫אלה שפגשנו בנקודת הביקורת.‬ ‫-פאק.‬
‫אני צריך לספר לך משהו.‬
‫בליל השוד לקחנו אחד מהתכשיטים‬ ‫ואיבדנו אותו במרוץ מכוניות.‬
‫התקשרתי לברלין בפריז וסיפרתי לו.‬ ‫הוא לא דאג.‬
‫ברלין עדיין היה בפריז?‬
‫מתי זה היה?‬ ‫-אתמול.‬
‫לא נראה לי שהוא יעזוב.‬
‫הוא אובססיבי לגביה.‬
‫הלו?‬ ‫-איפה אתה?‬
‫בבר קוקטיילים בפריז.‬
‫אתה יכול לעשות פיפי לבד?‬ ‫-כן, אדוני.‬
‫בוא איתי, אני אקח אותך.‬
‫אנדרס?‬ ‫-לכאן.‬
‫לא.‬ ‫-לא?‬
‫אז איפה? אתה מעדיף תא? בוא.‬
‫עם מי אתה מדבר?‬
‫הבן של אחת החברות של קמיל.‬ ‫לקחתי אותו לסיבוב.‬
‫השתגעת? למה אתה לא במדריד?‬
‫הייתי עסוק מדי. הרסתי הכול.‬
‫איבדתי את קמיל.‬
‫אני המפסיד הגדול בכל הסיפור הזה.‬
‫דמיאן…‬
‫התעלמתי מכל כללי המשחק מאז שפגשתי אותה.‬
‫הימרתי על כל הקופה.‬
‫התנהגתי כמו ג'נטלמן אמיתי.‬
‫אבל התנהגתי גם כמו נבל.‬
‫והפסדתי.‬
‫אמללתי את האישה שאני אוהב.‬
‫היא זרחה כמו השמש.‬
‫עמעמתי את האור שלה.‬
‫אין דרך חזרה.‬
‫למה אתה מדבר איתי על קמיל?‬
‫כל השוטרים באירופה מחפשים אותך,‬ ‫ואתה עדיין במוקד השוד!‬
‫אני מדבר איתך על אהבה,‬ ‫ואתה מדבר איתי על שוטרים?‬
‫מה קרה לעולם הזה?‬
‫בסדר.‬
‫לך ללובי של המלון ואל תזוז.‬
‫אבוא לאסוף אותך.‬ ‫-אני אהיה שם.‬
‫רוי, אני נוסע לאסוף את ברלין.‬
‫אתה וקמרון‬ ‫תנקו את כל טביעות האצבע מהקרוואן.‬
‫זמן לתוכנית סוריקטה.‬
‫ייתכן שאנחנו במצב קריטי.‬
‫ראקל מוריליו.‬ ‫-אליסיה.‬
‫מפקחת משנה ביחידת המודיעין הפלילי‬ ‫והילדה הכי שובבה באקדמיה.‬
‫זו המפקחת לאוול‬ ‫מהיחידה ללוחמה בפשע המאורגן.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-ברוכה הבאה.‬
‫חדשות רעות. לא מצאנו במאגר‬ ‫אף אחד עם קעקוע של קרניים על האצבעות.‬
‫בטוח שהם ספרדים? אולי הם מאמריקה הלטינית.‬
‫לא. שישה עדים אישרו.‬
‫המאבטחים במועדון,‬ ‫בעלי הרכב הגנוב והבחורים מהמרוץ.‬
‫הם ספרדים, לעזאזל.‬
‫הפצתן את הקלסתרונים ואת התמונות של הקעקוע?‬
‫אנחנו לא רוצות‬ ‫לתת לגנבים רמזים על התקדמות החקירה.‬
‫מי לא רוצה לתת רמזים?‬
‫אתן או משפחות האצולה?‬
‫קלעת בול.‬
‫הבנתי. הם לא רוצים שיגלו שהם הגיעו לפת לחם‬
‫והם נאלצים למכור‬ ‫את תכשיטי המלכים והמלכות שלהם.‬
‫צריך להפיץ את התמונות.‬
‫עדיף שכל צרפת תחפש אותם,‬
‫לא רק שלושתנו.‬
‫עזרה מהציבור‬ ‫היא השיטה היעילה ביותר במקרים כאלה.‬
‫בסדר.‬
‫בינתיים אשלח את התמונות‬ ‫לשאר הסוכנויות ולתחנות המשטרה.‬
‫אם לא נקבל תוצאות, נדליף אותן לתקשורת.‬
‫אני רוצה לחקור את המקרה לעומק.‬ ‫דוחות, תמונות, ראיות מז"פ…‬
‫כל מה שיש לכם.‬
‫הכול על השולחן.‬
‫תראי אותך. יש לך ניטרוגליצרין בעורקים.‬
‫אין לך מושג בכלל.‬
‫יש חדשות?‬
‫נראה מוכר?‬
‫פאק.‬
‫אתה מזהה אותם?‬
‫איך היה באודישן, מותק?‬
‫נורא. חשבתי עלייך ולא הייתי מרוכזת.‬
‫מה שלומך?‬
‫רע. רע מאוד.‬
‫עורך הדין אומר שאי אפשר‬ ‫להוציא את פרנסואה מהכלא.‬
‫אני לא מפסיקה לתהות מי הפליל אותו.‬
‫אילו אויבים יש לבעלי? הוא אדם רגיל.‬
‫טוב…‬
‫בסרטים, זה בדרך כלל המאהב.‬
‫איפה סימון?‬ ‫-נפרדתי ממנו.‬
‫והבן שלי?‬
‫הוא לקח אותו לפארק.‬ ‫-מה?‬
‫אימא!‬ ‫-פבלו. מה שלומך?‬
‫בוא נלך למטבח. אני אתן לך חטיף.‬
‫אני מקווה שתבין יום אחד.‬
‫מה הטעם להבין?‬
‫הייתי רוצה להמשיך את סיפור האהבה שלנו.‬
‫המפתח לחדר שלו.‬
‫היי.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני שוב אדם חופשי.‬
‫תרצה לשתות עוד משהו?‬
‫אין לנו הרבה זמן, נכון?‬
‫יש לנו כל הזמן שבעולם.‬
‫אני רוצה עדכון לגבי החברה שלי.‬ ‫תעלה בקשר ותשאל מה מצבה.‬
‫כאן המשטרה.‬ ‫מה שלום המטופלת שהגיעה עם הכשת נחש?‬
‫היא יציבה.‬ ‫היא תצא מחדר הטיפולים בעוד חמש דקות.‬
‫קיבלתי.‬ ‫-חמש דקות, וההצגה מתחילה.‬
‫תוציא את האזיקים לאט-לאט.‬
‫קדימה!‬
‫שלושה גברים, מדים, אזיקים…‬
‫יהיה כיף!‬
‫כן. לא, רגע, אני צריך לומר לך משהו.‬
‫אני רוצה להתנצל על הכול.‬
‫לא.‬ ‫-לא. תקשיב לי.‬
‫אני רוצה להתנצל‬
‫על כל הדברים המחורבנים שאמרתי לך בכספת.‬
‫אין צורך להתנצל. צדקת.‬
‫ואני אגיד לך עוד משהו:‬ ‫אפשר לחוות אהבה אמיתית בערב אחד.‬
‫אהבה חזקה, אהבה 24 קרט,‬
‫עם אישה זרה.‬
‫אל תגיד לי ש…‬
‫כן!‬
‫אבל מתי?‬
‫היום. זה קרה היום.‬
‫לחיים.‬
‫ועכשיו אני מבין את מה שאמרת.‬ ‫-מה אמרתי?‬
‫שלא תוותר אפילו על שנייה מהאהבה הזאת‬ ‫רק כי היא תיגמר.‬
‫לא.‬ ‫-כן. צדקת.‬
‫אני לא מסכים בכלל!‬
‫על מה אתה מדבר? למה לא?‬ ‫-לא. תודה.‬
‫צדקת לחלוטין במה שאמרת.‬
‫לא.‬ ‫-כן.‬
‫הספינה שלי נטרפה בים האהבה.‬
‫ובכנות, אני רוצה למצוא אהבת נצח.‬
‫אתה?‬
‫אתה? אהבת נצח?‬ ‫-כן.‬
‫כן? אהבה משעממת?‬ ‫-כן.‬
‫סיפורי האהבה שלי…‬
‫תמיד מתמסמסים בסופו של דבר.‬
‫אתה מבין?‬ ‫-כן.‬
‫אז אני יכול להגן רק על החלק היחיד באהבה‬ ‫שאני מכיר, על ההתחלה.‬
‫אבל, אלוהים…‬
‫אין לך מושג עד כמה אני משתוקק‬ ‫לסיפור אהבה שאין לו סוף.‬
‫תמיד יש סוף.‬
‫תקשיב. אתה זוכר את כרמן?‬
‫איך אני יכול לשכוח את כרמן?‬
‫היא עזבה אותי.‬
‫מתברר שהאהבה שלנו התפוגגה.‬
‫היא נשארה איתי‬ ‫רק כי היא לא מצאה אף אחד אחר.‬
‫ועכשיו היא מצאה מישהו.‬
‫בסדר.‬
‫מה שלומך?‬
‫אני מלנכולי, מבולבל ובסערת רגשות,‬
‫כמצופה ממי שהפך הרגע לאדם חופשי.‬
‫תראה את שני התמימים האלה.‬
‫הם מאושרים כל כך.‬
‫אני רוצה לומר לך משהו.‬ ‫לאור כל מה שאנחנו יודעים עכשיו על אהבה…‬
‫כן.‬
‫…אסור לנו לשתוק.‬
‫בוא נלך.‬ ‫-נהדר.‬
‫אפשר?‬
‫אנחנו שני תיירים מספרד.‬
‫ראינו אתכם נכנסים מחויכים ומלאי התרגשות,‬
‫והיינו מוכרחים לברך אתכם.‬
‫כמתנה, אנחנו רוצים לספר לכם‬ ‫מה למדנו על אהבה‬
‫אחרי שנים של מחקר ושל תצפיות מדעיות.‬
‫אתה כועס?‬
‫לא.‬
‫תקשיב, רוי.‬
‫עדיף לא לערבב סקס ועבודה.‬
‫אמרת לי את זה ביום הראשון שנפגשנו, שכחת?‬
‫אבל זה לא קשור לסקס.‬
‫לא חשבתי על סקס כשניסיתי לנשק אותך.‬
‫חשבתי על אהבה.‬
‫ואת יודעת את זה.‬
‫כי אילו זה היה רק סקס,‬
‫אילו הרגשת שאני רק רוצה לשכב איתך,‬
‫היית מנשקת אותי, נכון?‬
‫לא. קודם היית מסתכלת על המצח שלי‬ ‫כדי לראות את תאריך התפוגה.‬
‫עשרים וחמישה באוקטובר.‬
‫ואז היינו מתמזמזים.‬ ‫-רוי, תפסיק.‬
‫אני רוצה להגיד לך שאת מטריפה אותי.‬
‫מהרגע שפגשתי אותך.‬
‫מאז שראיתי את הקעקוע שלך.‬ ‫אבל לא יכולתי לעשות כלום בקשר לזה.‬
‫א', כי לא הכרתי את הסיפור שלך.‬
‫וב', כי ברלין ביקש ממני להתרחק ממך.‬
‫וכשסוף סוף תפסתי אומץ,‬
‫הבנתי שאת לא יכולה לעשות כלום‬
‫כי את מתה מפחד.‬
‫ואני כועס.‬
‫אני כועס כי איחרתי את המועד,‬ ‫אני כועס כי הגעתי אחרי ג'ימי,‬
‫כי את מפחדת מדי לקחת סיכון.‬
‫אבל את יודעת טוב מאוד‬ ‫שאילו פגשתי אותך לפניו, היינו יחד עכשיו.‬
‫התאהבתי רק פעמיים,‬ ‫ובשתי הפעמים איחרתי את המועד.‬
‫איך אתה יודע שהיינו יחד‬ ‫אילולא הכרתי את ג'ימי?‬
‫אתה לא יודע את זה, רוי.‬
‫סליחה.‬
‫שקט נורא בחוץ.‬
‫כי הם כבר כאן.‬
‫"אושר‬
‫"זה להחזיק ידיים ולצאת יחד למסע‬
‫"אושר‬
‫"זה להחליף מבט תמים בלב ההמון‬
‫"אושר‬
‫"זה לדעת שהחלומות שלי בטוחים בידייך‬
‫"אושר‬
‫"זה החוף בלילה, הגאות והשפל‬
‫"עורך השחום מתחת לכרית שלי‬
‫"אושר‬
‫"זה לכבות את האור ולהתפייס‬
‫"אושר‬
‫"זה לשתות יין וסתם לדבר‬
‫"אושר‬
‫"זה לחיות חיים חופשיים כמו ילדים‬
‫"אושר‬
‫"זה לשבת במכונית שלך ולטוס על הכביש בלילה‬
‫"אושר‬
‫"זה השיר שלנו‬
‫"שמספר את סיפור האהבה שלנו‬
‫"יש בו את טעם האמת‬
‫"אושר‬
‫"זה לומר את האמת לאור הירח‬ ‫על רקע הרדיו בבר‬
‫"זה לקפוץ לאגם ולצחוק כמו ליצן‬
‫"אושר‬
‫"זה לשמוע צלצול טלפון לא צפוי‬
‫"אושר"‬
‫- שה ויינו‬ ‫בית מכירות -‬
‫"זה השיר שלנו‬
‫"הוא כמו הרוח, הים והשמש‬
‫"יש בו את להט האמת‬
‫"אושר‬
‫"זה השיר שלנו‬
‫"הוא כמו הרוח, הים והשמש‬
‫"יש בו את להט האמת‬
‫"אושר"‬