Ce se întâmplă?
S-a blocat.
Știu eu o metodă infailibilă.
Merge mereu.
Îl oprești și-l repornești. Și merge.
Vei vedea.
Spune-i amicului tău să iasă de acolo cu mâinile sus!
Iese acum sau cu picioarele înainte!
Nu! Nu trage, te rog!
E iubitul meu.
Am venit aici ca să facem sex.
Nu știam că mai e cineva aici.
Nu avem casa noastră. Chiria e scumpă la Paris.
Cine sunteți voi?
Cărțile de identitate! Rapid! Haideți!
Lasă arma! Vei lua ani grei pentru asta.
- Nu înrăutăți situația! - Cine face asta? Cine va lua ani grei?
Vreți să știți? Voi!
Ajungeți în coșciug, dacă nu îngenuncheați!
Haideți! Toată lumea în genunchi!
Unde naiba e seiful?
FABRICA DE BANI BERLIN
De ce am furat 645 de euro?
Ca să pară un jaf și să ștergem fișierul.
De asta ne-am dus.
Credeam c-o să petrec 20 de ani la pușcărie.
Și Berlin urma să mă viziteze cu șampanie.
Ai fost uimitoare. M-ai salvat.
Credeam că te pricepi la alarme, dar când te-ai cocoțat…
Acum dezactivezi o alarmă, apoi îl ameninți pe unul cu arma.
Și te-ai făcut cu 600 de euro.
Ești genială.
M-ai făcut genială de două ori. O să ajung să te cred.
Așa să faci! Am ajuns să te cunosc și asta e părerea mea.
Cât despre ce am vorbit…
Despre ce am vorbit?
Hai că știi…
Despre epilat…
Mai bine zis, despre tufiș.
Cât am stat sub biroul ăla, am văzut că e ditamai tufișul.
- Ce e? - A fost ca o scenă de film.
Am încălcat regulile,
i-am amenințat și era să-i omor pe unii.
- Și tu te uitai la chiloții mei? - Încetează! Glumesc.
Știi ce frică mi-a fost?
Te-ai gândit că puteam s-o încurc?
Sau îmi numărai flocii?
Îmi e milă de cei superficiali ca tine,
dar ai reușit să mă dezguști.
Urci odată?
Primul pas e să furăm o mașină.
Știu. Una veche care nu are alarmă.
Nu, domnișoara știe-tot.
De data asta, căutăm una puternică și extravagantă.
Din fericire, ăsta e un cartier elegant, cu cluburi de lux.
Și alarma?
E ușor să furi o mașină cu cheile în contact.
Sunt doi valeți. Trebuie să facem scandal.
Ăsta e planul tău?
Nimic nou.
Nu cred că ne vor lăsa să facem scandal.
Atunci, va trebui să fim creativi.
Fă ca mine!
Mai vrem să bem un pahar.
Regret, dar avem cod vestimentar.
Roșu.
Eu port roșu.
Dar nu se vede.
Mulțumim!
Noapte bună!
Lasă balonul, dacă nu vrei probleme!
Mersi!
Grozav! Am furat o sticlă și un balon.
Urmează mașina, nu?
Exact.
Port colierul Eleonorei de Avignon, ca să-l etalez cum merită.
De ce l-ai adus aici?
E singura șansă să port diamante de 116 carate.
De când l-am văzut, mi-am dorit să-l port și nu m-am putut abține.
Nicio grijă! O să-i spun lui Damián că m-am grăbit, c-am fost stresată
și că l-am băgat în buzunar din greșeală.
Îmi stă bine, nu?
Pune-ți asta!
Mănuși și toate cele?
Ca să nu fim prinși. Ești profesionist.
Și acum?
Așteaptă-mă la ieșirea din parcare!
Bine.
Sfârșitul călătoriei, dnă.
Bravo, Roi!
Hai, Roi! Hai!
Chiar o să zburăm?
Mai ales tu.
Dar ar trebui să-ți scoți colierul.
Nu vrem să-l pierzi.
Bună! Vorbește cineva spaniola?
Salut!
Hei! Sunt curse în seara asta?
- Despre ce vorbește? - Nu știu.
Nu știu ce spui. Suntem între prieteni.
Am ieșit la aer.
Tu nu-mi ești prieten.
Nu vreau să-ți fiu.
Mă iei de prost?
Știu exact ce faceți aici. Am fost pe aerodromuri.
În Spania, Belgia, Portugalia…
Ce vrei?
Să particip la cursă.
Pariul e 10.000 de euro.
Nu am 10.000 de euro.
Dar am mașina asta.
Face de 4 ori mai mult.
Ce mărime poartă?
Treizeci și șapte.
Ești bine?
Hai, Roi!
Ești bine?
Cameron!
Sunt bine. Hai!
Roi!
Ce e, Cameron?
Roi!
Cameron!
Roi, oprește!
Ce s-a întâmplat?
Să mergem!
Cameron!
Te-am umilit!
Plângăcioaso!
A făcut pe ea?
Futu-i!
Ce s-a întâmplat?
Dispari!
Altfel, ești mort în 30 de secunde.
Cameron!
Liniștește-te!
Gata!
S-a terminat.
Mi-e frig, Roi.
Mi-e foarte frig.
Așteaptă aici!
Mi-e frig.
Mi-e atât de frig!
Gata!
Nu trebuia să te aduc aici. Regret.
Nu e vina ta.
A fost incredibil acolo sus.
Dar mi-a sunat telefonul.
Hei!
Cameron, uită-te la mine!
Cine era?
Fostul meu iubit.
Singurul pe care l-am avut.
Sunt idioată!
S-ar zice că nu l-am uitat.
De ce te-a sunat acum?
L-am sunat eu mai devreme.
Nu știu de ce.
După jaf, nu știu, eram fericită,
dar și tristă, și euforică…
Simțeam nevoia să împărtășesc asta.
I-am auzit vocea la căsuța vocală.
M-am emoționat și am închis.
Apoi ai apărut tu și de asta ți-am vorbit așa.
Știam că mă va suna și că trebuia să plec de acolo.
Mi-era frică.
Mi-era teamă că, dacă răspund, îmi pierd iar mințile.
Dar ce s-a întâmplat cu tipul ăsta?
- Te-a făcut să suferi? - Dimpotrivă.
A fost minunat.
Atunci?
E o poveste foarte lungă.
Avem timp.
Nimeni nu va pilota acest avion la ora asta, deci…
Bine.
Eram înnebunită după o formație.
E normal la 15 ani.
Îi ascultam cântecele încontinuu.
Stăteam la coadă ore bune ca să intru la concerte.
Într-o zi…
la o întâlnire cu fanii, mi-a dat un permis de intrare în culise.
Te-ai cuplat cu solistul trupei.
Aveam afișe cu el în camera mea
și, deodată, ieșeam împreună.
Nu mai mergeam cu autobuzul.
Mergeam cu motocicleta.
Eram în al nouălea cer.
Seara, făceam temele într-un bar.
El mă ajuta.
Îți jur că eram mai muncitoare ca oricând.
Voiam să termin anul, să iau note bune, să-mi dau examenele
și să mă bucur de vară cu el.
Cred că te dăduse pe spate.
Cu faima, călătoriile și hotelurile de lux, nu?
Viața noastră nu era luxoasă.
Călătoream…
dar cu mașina.
Ochii tăi de felină mă omoară
Și îmi taie răsuflarea
Îi ziceam tatălui meu că merg să învăț acasă la o amică.
Dar nu era adevărat. Fugeam cu el.
Călătoream cu dubița trupei.
Când începea concertul, îl urmăream din culise.
Și stăteam treji toată noaptea.
A doua zi, vedeam răsăritul împreună.
Mâncam creveți la mic-dejun.
- Creveți? - Da, creveți.
Îți imaginezi?
Mi-a scris și un cântec.
Când îl cânta la concerte, împreună cu 10.000 de oameni,
știam că era pentru mine.
Ochii tăi de felină
Mă omoară
Știu cântecul.
Când te îndrăgostești,
viața e ca un cântec.
Eu eram un cântec.
Nu mi-am dat seama că ele durează doar trei minute.
13 APELURI
Apoi, am pierdut controlul.
Nu puteam sta nici cinci minute fără el.
El rezista zile întregi fără mine.
Aveam nevoie de el tot timpul.
Tânjeam după el ca după un drog.
Nu voiam să fac asta, dar totul se repeta.
Când te desparți de un muzician,
nu-l poți face să dispară.
Intri într-un bar și îi auzi muzica.
Mergi pe stradă și-i vezi fața pe afișe.
Dai drumul la radio și-l auzi.
Ca un refren care se repetă la nesfârșit.
Același cântec se aude constant pe fundal.
Nu mi l-am putut scoate din cap. A fost ca un coșmar.
Atunci am început să fac nebunii.
I-am luat toate lucrurile.
Afișele, discurile, chitara,
jacheta pe care mi-a dat-o…
și le-am dat foc.
Mi-am incendiat și casa.
Atunci tata și-a dat seama că puteam să-mi fac rău mie și celorlalți.
Iubirea îmi luase mințile.
Atunci te-au internat la psihiatrie?
Am primit atâtea diagnostice!
„Cădere psihică cu gânduri paranoice.”
„Episoade de disociere emoțională.”
Un doctor a zis că sufăr de erotomanie.
Mă simt mai rău.
Uită-te la mine!
Nici să nu te aud, ai înțeles?
Te redresezi cu adrenalină. Îți face bine.
Despre ce vorbești?
Ai spus că te simți rău. Asta te va înviora.
Ce faci?
Stai puțin!
Ești nebun? Știi să pilotezi?
Roi!
Nu chiar. Dar știu să manevrez vehicule.
Ce vrei să spui? Că ai văzut Top Gun?
Dacă trag asta spre mine, avionul se ridică.
Am văzut asta în filme.
Hai să fim serioși! Ai mai pilotat?
Nu. Niciodată.
Nu?
Jură-mi!
Îți jur.
Mergem cu 80 km/h. Dacă nu zboară?
O sută. 110.
Și cum aterizezi?
Nu râde!
Se termină pista. Ne vom izbi de gard.
Ridică manșa și vedem ce va fi!
Ridic-o!
Ridic-o, Roi! La naiba! Ridic-o!
Ridic-o!
Să nu-mi mai faci asta!
Te simți mai bine.
Idiotule!
Mi-aș fi revenit mai repede cu tine.
Alfa 12 aici.
Să iasă soarele!
Terminat.
E timpul să plecăm, nu?
- Bine? - Da.
Roi!
Nu mai am colierul.
Bună!
Pari obosit. N-ai dormit bine?
A fost o noapte lungă.
M-am gândit numai la tine.
Și ce-ai decis?
Ți-am spus că nu vreau să fiu prins într-un triunghi amoros.
Trebuie să alegi.
Pe el sau pe mine.
Ce se va întâmpla când vor deschide seiful?
Surpriză!
Nici urmă de bijuterii.
Fără nicio urmă de spargere a seifului,
vor căuta suspectul în altă parte.
- Alo! - Ești în camera ta?
Ai văzut că e poliția la Polignac?
- Da. - Se pare că l-au arestat.
El e principalul suspect.
Înainte de a organiza transportul, asigură-te că a plecat poliția!
Bine.
În timp ce poliția va demara investigația,
noi vom începe planul de evacuare.
Bruce și Keila vor pleca primii, îmbrăcați în excursioniști.
Vă veți duce în stația de autobuz.
Veți străbate Pirineii până acasă, cu trei conserve cu bijuterii.
Cu autobuzul?
Ai văzut vreodată poliția căutând o diademă cu diamante într-un autobuz?
Nu.
Ți-o poți imagina cum scotocește prin rucsacurile a doi turiști?
Iarăși nu.
Apoi, va fi rândul lui Roi și Cameron.
Veți lua rulota adusă din Spania și parcată la periferie.
Veți veni să mă luați și vom pleca precum o familie fericită.
Familia González.
Martita,
José Luis
și capul familiei, un văduv.
Eu voi ieși cu restul conservelor.
Ne vom întâlni mai încolo, ca să nu trezim suspiciuni.
În calitate de căpitan al navei, eu voi pleca ultimul.
Berlin va scăpa de toate echipamentele.
Telescoape, monitoare, computere…
Va chema o firmă de transporturi.
El se va întoarce cu trenul.
Le donăm unei mănăstiri din Australia.
Suportăm noi cheltuielile. E o donație creștină.
Mă întorc la Paris.
- Acum eu trebuie să mă gândesc. - Nu rămâi la mic-dejun?
Am chemat deja un taxi.
Ție ți-e greu să te hotărăști, deși ești îndrăgostit de o persoană.
Eu iubesc două persoane.
Plec din țară, Camille.
Mă gândeam să dispar fără urmă,
dar nu pot să fac asta.
În caz că iei o decizie,
țin telefonul deschis câteva zile.
N-aveți voie!
- Locuiesc aici. - Nu puteți intra.
- E soția lui. - O las să intre.
- Da. - Bine. Mergeți!
Mulțumesc!
- Camille Polignac? - Da.
- Comisarul Lavelle. - Îmi spuneți ce se întâmplă?
Am mandat de percheziție.
Vreau să deschideți seiful.
Nu știu codul.
Soțul meu îl folosește pentru muncă.
Ce s-a întâmplat?
Va trebui să-l deschid cu forța.
Vă rog, aș vrea să știu ce s-a întâmplat!
Îl găurim.
Unde e soțul meu?
E cineva acolo?
Eu sunt victima. Nu înțelegeți? Eu sunt cel care a fost jefuit.
Lucrează cineva aici?
La naiba!
Luați loc, dle Polignac!
Scuze pentru întârziere!
După cum vă imaginați, am fost ocupați
între mandate și raportul criminalistic preliminar.
Unde ați fost aseară?
Cum am mai spus, am fost acasă. Am luat două somnifere și am adormit.
Sunteți somnambul?
La ora 01:05, ați coborât în parcare.
Nu, nu sunt eu.
Am aceeași haină.
Mașina a fost condusă de un tip cu o haină ca a dvs..
O recunoașteți?
Da, e mașina mea. A fost furată, Watson.
Am verificat camerele de supraveghere.
Mașina a fost surprinsă de multe camere părăsind orașul pe drumul N13.
E același hoț.
Se pare că v-a furat și telefonul.
Am urmărit semnalul și s-a conectat la diferite relee
pe drumul spre Chantilly.
Aveți o a doua casă acolo. E corect?
De ce mă întrebați? Știți totul.
Avem mandat, dle Polignac.
Am percheziționat casa azi-dimineață.
Priviți ce au găsit colegii de la Criminalistică!
Aici vedeți fibre.
Nu. Nu văd nimic.
Sunt identice cu etichetele de pe bijuteriile furate.
Cineva le-a dat foc în baia casei dvs. din Chantilly.
Vedeți?
E funingine găsită în baie.
Un diamant mic.
Probabil a căzut dintr-o bijuterie furată.
L-am găsit între pernele canapelei.
Tot susțineți
c-ați dormit buștean, dle Polignac?
- Camille? - S-a întâmplat ceva oribil.
Poți veni la mine?
Bună!
Am venit cât de repede am putut. Ce se întâmplă?
Intră!
Soțul meu e directorul unei case de licitații…
Aseară, au fost furate bijuterii de 44 de milioane de euro.
Bietul de el!
Cu tot zbuciumul emoțional, și acum…
- Ce lovitură! - E mult mai grav.
A fost arestat.
Și e suspectul principal.
Dar există vreo dovadă?
Se pare că a ieșit în toiul nopții.
Poliția a găsit dovezi în casa noastră din Chantilly.
Un diamant mic și niște fibre din cine știe ce.
Tot nu-mi vine să cred.
Stai puțin! Soțul tău a avut de-a face cu oameni dubioși?
A avut probleme cu banii? A călătorit mult?
Sigur că a călătorit mult.
Dar asta era treaba lui.
A călătorit în toată lumea clasificând loturi.
Dar poate e nemernic și a plănuit jaful cu Chapo Guzmán.
Hei!
Camille…
Nu-ți imagina ce e mai rău!
Dacă aparținea de o grupare infracțională,
observai ceva.
Avea mai multe telefoane. Purta conversații private.
Avea întâlniri neașteptate.
Da. A făcut toate astea.
Are și un seif acolo, în perete.
Uite!
Vino!
L-a deschis poliția cu o torță, fiindcă eu nu cunoșteam codul.
Au scos cutii pline cu lucruri.
Se pare c-am trăit cu un străin.
Un infractor.
Hei…
Camille…
Să nu ne mai gândim la asta! O vei lua razna.
Sigur există o explicație.
Dumnezeule!
Tocmai când voiați să deveniți părinți…
„NU TE UITA LA MINE” DE POL 3.14
Nu știam cum te cheamă
Și nici de ce te-am invitat
Erai singură
Stăteai tăcută în culise
Doar luminile telefoanelor se văd
E ultimul cântec
Te aud cum mă rogi
„Nu vreau să se termine!”
Îți văd ochii strălucind
Și numai la ei mă gândesc
Ochii tăi de felină mă omoară
Și îmi taie răsuflarea
Te privesc și timpul stă în loc
Îmi aud bătăile inimii
E zgomotoasă, gata să explodeze
Sper să rămâi mereu alături de mine
Iar îmi petrec noaptea singur
Într-un oraș necunoscut
Dar când mă gândesc la ochii tăi
Mă rup de realitate
Focul a cuprins totul
Dar n-am mai trăit o iubire atât de pură
Ochii tăi de felină mă omoară
Și îmi taie răsuflarea
Te privesc și timpul stă în loc
Îmi aud bătăile inimii
E zgomotoasă, gata să explodeze
Sper să rămâi mereu alături de mine
Ochii tăi de felină mă omoară
Și îmi taie răsuflarea
Te privesc și timpul stă în loc
Îmi aud bătăile inimii
E zgomotoasă, gata să explodeze
Sper să rămâi mereu alături de mine
Alături de mine
Subtitrarea: Alexandra Simona Pandelică