‫מה קרה?‬
‫המחשב נתקע.‬
‫יש לי שיטה בדוקה לתקן תקלות כאלה.‬
‫זה מצליח כל פעם.‬
‫מכבים ומדליקים מחדש, וזה עובד.‬
‫תכף תראי.‬
‫תגידי לחבר שלך לצאת משם ולהרים ידיים.‬
‫עכשיו, לפני שאני מוציא אותו בכוח.‬
‫לא. אל תירה, בבקשה.‬
‫הוא החבר שלי.‬
‫באנו הנה כי חיפשנו מקום לשכב.‬
‫לא אמרו לי שיהיו פה עוד אנשים.‬
‫אין לנו בית משלנו. שכר הדירה בפריז מטורף.‬
‫מי אתם?‬
‫תעודות זהות, עכשיו!‬
‫קדימה!‬
‫- ארבעה ק"ג -‬
‫תורידי את האקדח. הסתבכתם מספיק כבר ככה.‬
‫אל תחמירי את המצב.‬ ‫-מי מחמיר את המצב?‬
‫מי יהיה 20 שנה בכלא?‬
‫אתה רוצה לדעת? אתה!‬
‫או בארון מתים, אם לא תרד על הברכיים.‬
‫קדימה! כולם על הברכיים!‬
‫איפה הכספת המזדיינת?‬
‫- בית הנייר‬ ‫ברלין -‬
‫אפשר לדעת למה גנבנו 645 אירו?‬
‫כדי שהם יחשבו שזה שוד ויירדו על הברכיים,‬ ‫ואוכל למחוק את הקובץ. בשביל זה באנו.‬
‫לרגע דמיינתי שאני יושב 20 שנה בכלא.‬
‫ברלין בא לבקר אותי עם בקבוק שמפניה.‬
‫היית מדהימה. את עילוי, הצלת אותי.‬
‫ידעתי שאת יכולה לנטרל אזעקות,‬ ‫אבל כשראיתי אותך על השולחן…‬
‫רגע אחד את מנטרלת אזעקה,‬ ‫ושנייה אחר כך שולפת אקדח כמו קילרית.‬
‫ואפילו לקחת טיפ של 600 אירו. את גאונה.‬
‫כבר פעמיים קראת לי "גאונה".‬ ‫בסוף אני אאמין בזה.‬
‫תאמיני.‬
‫אני מכיר אותך טוב יותר עכשיו,‬ ‫ויש לי על מה להתבסס.‬
‫ולגבי מה שדיברנו עליו…‬
‫על מה דיברנו?‬
‫את יודעת.‬
‫על גילוח.‬
‫ליתר דיוק, על שיער.‬
‫כשהייתי בין הרגליים שלך,‬ ‫ראיתי שיש לך פלומה די צמרירית.‬
‫מה קרה?‬ ‫-היינו עכשיו בסצנה מסרט,‬
‫עברנו על כל החוקים של השוד,‬
‫איימנו באקדח על ארבעה אנשים,‬ ‫כמעט הרגנו מישהו,‬
‫ואתה אומר שהצצת לי בתחתונים?‬ ‫-אל תהיי כזאת. רק צחקתי.‬
‫אתה יודע כמה פחדתי?‬
‫חשבת לרגע שגם אני מסתכנת במאסר?‬
‫או שרק ספרת את שערות הערווה שלי?‬
‫בדרך כלל אני מרחמת על אנשים שטחיים כמוך,‬
‫אבל הצלחת להגעיל אותי.‬
‫אתה נכנס?‬
‫הצעד הראשון הוא לגנוב אוטו.‬
‫אני יודעת. אוטו ישן בלי אזעקה.‬
‫לא, גברתי החכמולוגית.‬
‫הפעם אנחנו צריכים אוטו מפוצץ.‬ ‫משהו מרשים באמת.‬
‫למזלנו, אנחנו בשכונת יוקרה.‬ ‫כל המועדונים הכי שווים נמצאים פה.‬
‫מה עם האזעקה?‬
‫יש הרבה דרכים לגנוב אוטו‬ ‫כשמשאירים את המפתחות בסוויץ'.‬
‫- לולו לה קלאב -‬
‫יש שני סדרני חניה. נצטרך לעשות סצנה.‬
‫ברצינות? זו התוכנית שלך?‬
‫לא הכי מקורית.‬
‫יהיה קשה לעשות סצנה עם שני המאבטחים האלה.‬
‫אז נצטרך להיות יצירתיים.‬
‫תזרמי איתי.‬
‫ערב טוב.‬ ‫-ערב טוב.‬
‫באנו לשתות משהו זריז.‬
‫מצטער, אבל יש היום קוד לבוש.‬
‫אדום.‬
‫אני לובשת אדום.‬
‫אבל במקום שלא רואים.‬
‫תודה.‬
‫לילה טוב.‬
‫היי! אם אתה לא רוצה צרות, תעזוב את הבלון.‬
‫תודה.‬
‫אחלה, גנבנו בקבוק מעוך ובלון.‬
‫עכשיו חסר רק האוטו, כן?‬
‫בדיוק.‬
‫אני עונדת את השרשרת של אלינור מאביניון,‬ ‫שתקבל את הכבוד הראוי לה.‬
‫למה הבאת אותה הנה?‬
‫פעם אחת בחיים יש לי הזדמנות‬ ‫לענוד 116 קרט יהלומים.‬
‫ברגע שראיתי אותה, הייתי חייבת לענוד אותה.‬ ‫לא יכולתי להתאפק.‬
‫אל תדאג. אני אגיד לדמיאן‬ ‫שמיהרתי והייתי לחוצה וכולי,‬
‫אז שמתי אותה בכיס בטעות.‬
‫היא מתאימה לי, לא?‬
‫תלבשי את זה.‬
‫כפפות והכול, מה?‬
‫כדי שלא יזהו אותנו. אתה מקצוען.‬
‫מה עכשיו?‬
‫לכי ליציאה של החניון וחכי לי שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫תחנה אחרונה, גברתי.‬
‫כן, רוי! כן!‬
‫קדימה, רוי! תן גז!‬
‫באמת נטוס?‬
‫אני בטוח שתעופי על זה.‬
‫כדאי שתורידי את השרשרת.‬
‫שלא תעוף לך בטעות.‬
‫היי, בנות. יש פה מישהו שמדבר ספרדית?‬
‫מה קורה?‬
‫היי. יש מרוצים הלילה?‬
‫על מה הוא מדבר?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫אין לי מושג על מה אתה מדבר.‬ ‫יצאנו לבלות עם חברים.‬
‫לשאוף קצת אוויר.‬
‫ואתה לא חבר שלי.‬
‫ואני לא רוצה להיות.‬
‫נראה לך שאני מטומטם?‬
‫אני יודע בדיוק מה אתם עושים כאן.‬ ‫הייתי בהרבה שדות תעופה.‬
‫בספרד, בבלגיה, בפורטוגל…‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫אני רוצה להתחרות במרוץ הבא.‬
‫דמי הכניסה הם 10,000 אירו.‬
‫אין לי 10,000 אירו.‬
‫אבל יש לי אוטו.‬
‫הוא שווה פי ארבעה.‬
‫מה מידת הנעליים שלה?‬
‫שלושים ושבע.‬
‫את בסדר?‬
‫קדימה, רוי! קדימה!‬
‫קמרון, את בסדר?‬
‫קמרון!‬
‫אני בסדר. סע!‬
‫- ג'ימי -‬
‫רוי!‬
‫קמרון, מה קרה?‬
‫רוי!‬
‫קמרון!‬
‫רוי, עצור!‬
‫היי. מה קרה?‬
‫קדימה!‬
‫קמרון!‬
‫קרעתי לך את הצורה!‬
‫אוי, תינוקת קטנה.‬
‫היא עשתה במכנסיים.‬
‫פאק…‬
‫מה קרה?‬
‫עוף מפה, אחרת תמות בתוך 30 שניות.‬
‫קמרון.‬
‫אל תדאגי, בסדר?‬
‫זה נגמר.‬
‫קר לי, רוי.‬
‫קר לי נורא.‬
‫חכי כאן.‬
‫קר לי.‬
‫קר לי נורא.‬
‫היי, זה נגמר.‬
‫לא הייתי צריך להביא אותך הנה. סליחה.‬
‫זו לא אשמתך.‬
‫הרגשתי מדהים כשהייתי למעלה.‬
‫אבל אז הטלפון שלי צלצל.‬
‫היי.‬
‫קמרון, תסתכלי עליי.‬
‫מי זה היה?‬
‫האקס שלי.‬
‫האקס היחיד שהיה לי בחיים.‬
‫אני כזאת מטומטמת.‬
‫כנראה עוד לא התגברתי עליו.‬
‫למה הוא התקשר אלייך עכשיו?‬
‫כי התקשרתי אליו קודם.‬
‫אני לא יודעת למה.‬
‫אחרי השוד, אני לא יודעת, הרגשתי…‬
‫שמחה, אבל גם עצובה ונרגשת ו…‬
‫הייתי חייבת לספר למישהו.‬
‫שמעתי את הקול שלו בתא הקולי.‬
‫נלחצתי וניתקתי.‬
‫ואז הופעת אצלי בחדר.‬
‫בגלל זה אמרתי את כל הדברים האלה.‬
‫כי ידעתי שהוא יתקשר בחזרה,‬ ‫והייתי חייבת לצאת משם.‬
‫פחדתי.‬
‫פחדתי שאם אענה, אשתגע שוב.‬
‫אבל מה קרה ביניכם?‬
‫הוא פגע בך?‬
‫בדיוק להפך.‬
‫הוא היה נהדר.‬
‫אז מה קרה?‬
‫זה סיפור ארוך מאוד.‬
‫יש לנו זמן.‬
‫לא נראה לי שמישהו ירצה לטוס בשעה הזאת, אז…‬
‫בסדר.‬
‫הייתה להקה שהייתי משוגעת עליה.‬
‫זה נורמלי, לא? כמו כולן בגיל 15.‬
‫הקשבתי לשירים שלהם שוב ושוב.‬
‫חיכיתי שעות בתור כדי להיכנס להופעות שלהם.‬
‫ויום אחד…‬
‫במפגש עם המעריצים,‬
‫הוא נתן לי אישור כניסה לאחורי הקלעים.‬
‫שכבת עם הסולן.‬
‫היו לי פוסטרים שלו בחדר השינה שלי,‬
‫ופתאום יצאנו.‬
‫הפסקתי לנסוע בהסעה לבית הספר.‬
‫הוא הסיע אותי על האופנוע שלו.‬
‫הייתי בעננים.‬
‫אחרי הלימודים, עשיתי שיעורי בית בבר.‬
‫והוא עזר לי.‬
‫אני נשבעת לך, בחיים לא השקעתי כל כך.‬
‫רציתי לסיים את השנה,‬ ‫לקבל ציונים טובים, לגמור את המבחנים,‬
‫וליהנות איתו מהקיץ.‬
‫זה בטח הלחיץ אותך.‬
‫כל התהילה והנסיעות ומלונות היוקרה, נכון?‬
‫לא, לא חיינו חיים יוקרתיים.‬
‫יצאנו לחופשות,‬
‫אבל תמיד נסענו ברכב.‬
‫"עיני החתול האלה הורגות אותי‬
‫"עוצרות את נשימתי"‬
‫אמרתי לאבא שלי‬ ‫שאני נוסעת ללמוד אצל חברה בכפר.‬
‫אבל זו לא הייתה האמת. נסעתי איתו.‬
‫נסענו בוואן של הלהקה.‬
‫כשההופעה התחילה, צפיתי בו מאחורי הקלעים…‬
‫ונשארנו ערים כל הלילה.‬
‫למחרת בבוקר צפינו יחד בזריחה.‬
‫אכלנו שרימפס לארוחת בוקר.‬
‫שרימפס?‬ ‫-כן, שרימפס.‬
‫אתה מדמיין?‬
‫הוא אפילו כתב לי שיר.‬
‫כשהוא ניגן אותו בהופעות‬ ‫ו-10,000 איש שרו יחד איתו,‬
‫ידעתי שזה השיר שלי.‬
‫"עיני החתול האלה‬
‫"הורגות אותי…"‬
‫אני מכיר את השיר הזה.‬
‫כשאת מתאהבת,‬
‫החיים הם כמו שיר.‬
‫והייתי שיר.‬
‫לא הבנתי אז ששירים נמשכים רק שלוש דקות.‬
‫- ג'ימי‬ ‫13 שיחות -‬
‫ואז הגיעה הנפילה.‬
‫לא יכולתי להיות חמש דקות בלעדיו.‬
‫הוא שרד ימים בלעדיי.‬
‫רציתי אותו כל הזמן.‬
‫כשלא הייתי איתו, הלכתי אליו כמו נרקומנית‬
‫שלא רוצה לעשות את זה,‬
‫אבל ממשיכה לחזור שוב ושוב.‬
‫אתה יודע מה הכי גרוע בפרידה ממוזיקאי?‬
‫שאי אפשר להעלים אותו מעל פני האדמה.‬
‫את נכנסת לבר, ומשמיעים שם את המוזיקה שלו.‬
‫את הולכת ברחוב‬ ‫ורואה את הפנים שלו על פוסטרים.‬
‫את מדליקה את הרדיו, והוא שם.‬
‫כמו פזמון‬ ‫שחוזר על עצמו שוב ושוב בלי הפסקה.‬
‫אותו שיר מתנגן בלופ תמידי ברקע.‬
‫הוא לא יצא לי מהראש.‬
‫זה היה כמו סיוט.‬
‫ואז התחלתי לעשות דברים מטורפים.‬
‫לקחתי את כל הדברים שלו.‬
‫הפוסטרים שלו, התקליטים, הגיטרה,‬
‫המעיל שהוא נתן לי…‬
‫שרפתי הכול.‬
‫שרפתי גם את הבית שלי.‬
‫ואז אבא שלי הבין שאני סכנה לעצמי‬
‫ולכל מי שסביבי.‬
‫השתגעתי מרוב אהבה.‬
‫ואז אשפזו אותך במחלקה פסיכיאטרית?‬
‫קיבלתי אבחנות בלי סוף.‬
‫"ניתוק פסיכוטי עם מחשבות פרנואידיות."‬
‫"אפיזודות של דיסוציאציה רגשית."‬
‫רופא אחד אפילו אמר שיש לי ארוטומניה.‬
‫האדרנלין מתחיל לרדת.‬
‫היי, תסתכלי עליי.‬
‫לא יקרה, שומעת?‬
‫אני אתן לך זריקת אדרנלין. זה יעשה לך טוב.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫אמרת שהאדרנלין מתחיל לרדת.‬
‫נקפיץ אותו בחזרה לשמיים.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫חכה רגע.‬
‫אתה משוגע? אתה יודע להטיס מטוסים?‬
‫רוי!‬
‫אין לי ניסיון ספציפי עם מטוסים,‬ ‫אבל אני מסתדר עם כל דבר שזז.‬
‫מה אתה אומר, רוי? שראית את "אהבה בשחקים"?‬
‫אם אמשוך את ההגה לעברי, המטוס יתרומם.‬
‫ראיתי את זה בסרטים.‬
‫בסדר, עכשיו ברצינות, עשית את זה פעם?‬
‫לא. אף פעם.‬
‫לא?‬
‫תישבע.‬
‫אני נשבע.‬
‫אנחנו על 80 קמ"ש. מה אם לא נתרומם?‬
‫עכשיו 100. 110.‬
‫ואם לא תצליח לנחות?‬
‫אל תצחק!‬
‫אנחנו מתקרבים לקצה המסלול.‬ ‫אנחנו נתנגש בגדר.‬
‫תמשוך את ההגה, ונראה מה יקרה!‬
‫תמשוך אותו!‬
‫תמשוך, רוי! פאק! תמשוך את ההגה!‬
‫תמשוך!‬
‫אל תעשה לי את זה שוב בחיים.‬
‫זה הקפיץ לך את האדרנלין, לא?‬
‫אידיוט.‬
‫יכולת לעזור לי‬ ‫לצאת מוקדם יותר מבית המשוגעים.‬
‫כאן אלפא 12.‬
‫תראו לי את השמש.‬
‫רות, סוף.‬
‫טוב, הגיע הזמן ללכת, לא?‬
‫בסדר?‬ ‫-בסדר.‬
‫רוי.‬
‫השרשרת לא כאן.‬
‫היי.‬
‫אתה נראה עייף. לא הצלחת להירדם?‬
‫זה היה לילה ארוך.‬
‫לא הפסקתי לחשוב עלייך.‬
‫מה חשבת?‬
‫אמרתי לך כאן במסדרון‬ ‫שאני לא רוצה להיות הקודקוד במשולש אהבים.‬
‫את צריכה לבחור.‬
‫הוא או אני.‬
‫מה יקרה כשיפתחו את דלת הכספת?‬
‫הפתעה.‬
‫לא יישאר שום זכר לתכשיטים.‬
‫ללא ראיות או סימנים לפריצה,‬
‫יצטרכו לחפש את החשוד העיקרי במקום אחר.‬
‫הלו?‬ ‫-אתה בחדר שלך?‬
‫ראית שהמשטרה באה לבית של פוליניאק?‬
‫כן.‬ ‫-נראה שעצרו אותו.‬
‫נכון להיום, הוא החשוד העיקרי.‬
‫לפני שתיצור קשר עם חברת השילוח,‬ ‫תוודא שכל השוטרים עזבו.‬
‫כן.‬
‫בזמן שהמשטרה תתחיל בחקירה הראשונית,‬
‫אנחנו נתחיל בתוכנית הפינוי שלנו.‬
‫ברוס וקיילה יעזבו ראשונים,‬ ‫לבושים כמו זוג תרמילאים.‬
‫מהמלון תלכו ישירות לתחנת האוטובוס.‬
‫תחזרו לספרד דרך הרי הפירנאים,‬ ‫ותיקחו איתכם שלוש פחיות תכשיטים.‬
‫באוטובוס?‬
‫ראית פעם‬ ‫שוטרים מחפשים נזר יהלומים באוטובוס?‬
‫לא.‬
‫את יכולה לדמיין שוטרים‬ ‫מחטטים בתיקים של שני תרמילאים?‬
‫גם לא.‬
‫אחר כך יגיע תורם של רוי ושל קמרון.‬
‫אתם תלכו לקחת את הקרוואן‬ ‫שהבאנו מספרד והשארנו בפאתי העיר,‬
‫ואז תחזרו לאסוף אותי,‬ ‫ונעזוב כמו משפחה מאושרת.‬
‫משפחת גונסלס.‬
‫מרטיטה,‬
‫חוסה לואיס,‬
‫וראש המשפחה, אלמן.‬
‫אני אצא אחריכם עם שאר הפחיות.‬
‫ניפגש במרחק שני רחובות מהמלון‬ ‫כדי לא לעורר חשד.‬
‫ואני, קפטן הספינה, אעזוב את המלון אחרון.‬
‫ברלין ייפטר מכל הציוד שהשתמשנו בו בשוד.‬
‫טלסקופים, מסכים, מחשבים…‬
‫הוא יתקשר לחברת שילוח שתבוא לאסוף הכול,‬
‫ואחר כך יחזור לספרד ברכבת.‬
‫נשלח את כל הציוד למנזר באוסטרליה.‬
‫הכול יהיה על חשבוננו, נגיד שזו תרומה.‬
‫אני חוזרת לפריז.‬
‫אני צריכה לחשוב.‬
‫את לא נשארת לארוחת בוקר?‬
‫כבר הזמנתי מונית.‬
‫לך קשה להחליט, ואתה מאוהב רק באחת.‬
‫תחשוב כמה קשה כשאת מאוהבת בשניים.‬
‫אני עוזב את המדינה, קמיל.‬
‫תכננתי להיעלם בלי להשאיר זכר,‬ ‫אבל אני לא יכול לעשות את זה עכשיו.‬
‫אז למקרה שתקבלי החלטה,‬
‫אהיה זמין בטלפון כמה ימים.‬
‫את לא יכולה להיכנס.‬
‫אני גרה כאן.‬ ‫-את לא יכולה להיכנס.‬
‫זו אשתו של פוליניאק.‬ ‫-אני אכניס אותה.‬
‫תני לה לעלות.‬ ‫-בסדר, תיכנסי.‬
‫תודה.‬
‫קמיל פוליניאק?‬ ‫-כן.‬
‫המפקחת לאוול.‬
‫את יכולה להסביר לי מה קורה פה?‬
‫יש לי צו חיפוש.‬
‫אני צריכה שתפתחי את הכספת הזאת.‬
‫אני לא יודעת מה הקוד.‬
‫זו הכספת של בעלי. הוא משתמש בה לעבודה.‬
‫מה קרה?‬
‫אז אצטרך לפתוח אותה בכוח.‬
‫בבקשה, אני רוצה לדעת מה קרה.‬
‫נצטרך לקדוח.‬
‫איפה בעלי?‬
‫יש שם מישהו?‬
‫אני הקורבן, אתם לא מבינים?‬
‫שדדו אותי.‬
‫מישהו עובד בתחנת המשטרה הזאת?‬
‫פאק.‬
‫שב, מר פוליניאק.‬
‫אני מתנצלת על העיכוב.‬
‫היינו עסוקים מאוד, כפי שאתה יכול לתאר.‬
‫הוצאנו צווי חיפוש‬ ‫ועברנו על ממצאי המז"פ הראשוניים.‬
‫איפה היית אתמול בערב?‬
‫כפי שכבר אמרתי, הייתי בבית.‬ ‫לקחתי שני כדורי שינה וישנתי עד הבוקר.‬
‫אתה הולך בשנתך?‬
‫כי בשעה 1:05 ירדת לחניון.‬
‫לא. זה לא אני.‬
‫אבל יש לי מעיל כזה.‬
‫אדם שלבש מעיל זהה לשלך‬ ‫יצא מהחניון במכונית הזאת.‬
‫אתה מזהה אותה?‬
‫כן, זו המכונית שלי. היא נגנבה, ווטסון.‬
‫בדקנו את מצלמות האבטחה,‬
‫והמכונית שלך צולמה‬ ‫כשהיא יוצאת מהעיר בכביש N13.‬
‫אותו גנב.‬
‫אז הוא כנראה גנב גם את הטלפון שלך.‬
‫ביצענו איכון סלולרי,‬ ‫והטלפון שלך התחבר לאנטנות‬
‫לאורך הכביש הזה בדיוק, בכיוון שנטילי.‬
‫במקרה יש לך בית שני שם, אמת?‬
‫למה את שואלת בכלל? את יודעת הכול.‬
‫קיבלנו צו חיפוש, מר פוליניאק.‬
‫ערכנו חיפוש בבית שלך הבוקר.‬
‫תראה מה טכנאי המז"פ מצאו שם.‬
‫אתה רואה כאן סיבים.‬
‫אני לא רואה כלום.‬
‫הם זהים לחוטי התוויות‬ ‫שהוצמדו לתכשיטים הגנובים.‬
‫מישהו שרף אותם בשירותים בביתך בשנטילי.‬
‫אתה רואה את זה?‬
‫שיירי פיח מהאסלה.‬
‫יהלום קטן.‬
‫ככל הנראה, הוא נפל מאחד התכשיטים הגנובים.‬
‫מצאנו אותו בין כריות הספה שלך.‬
‫אתה עדיין טוען‬
‫שישנת כמו בול עץ, מר פוליניאק?‬
‫- קמיל‬ ‫שיחה נכנסת -‬
‫קמיל?‬ ‫-קרה משהו נורא.‬
‫אתה יכול לבוא אליי?‬
‫היי.‬
‫באתי הכי מהר שיכולתי. מה קורה?‬
‫תיכנס.‬
‫בעלי מנהל בית מכירות פומביות, ו…‬
‫אתמול בלילה נגנבו תכשיטים‬ ‫בשווי 44 מיליון אירו.‬
‫איזה ביש מזל.‬
‫הוא עבר טלטלה רגשית בחייו הפרטיים, ועכשיו…‬
‫זו מכה קשה.‬ ‫-זה חמור יותר.‬
‫הוא נעצר.‬
‫והוא החשוד העיקרי.‬
‫אבל יש ראיות נגדו?‬
‫נראה שהוא יצא באמצע הלילה, ו…‬
‫המשטרה מצאה ראיות לשוד בבית שלנו בשנטילי.‬
‫יהלום קטן וכמה סיבים, אין לי מושג איך.‬
‫אני עדיין לא מאמינה.‬
‫רק רגע. בעלך עשה עסקים עם אנשים מפוקפקים?‬
‫היו לו בעיות כלכליות? הוא נסע הרבה?‬
‫ברור שהוא נסע הרבה.‬
‫אבל זאת העבודה שלו.‬
‫הוא נסע ברחבי העולם‬ ‫וקטלג חפצים למכירות פומביות.‬
‫אבל אולי הוא היה מטומטם‬ ‫ותכנן את השוד עם צ'אפו גוסמן.‬
‫היי…‬
‫היי, קמיל…‬
‫אל תדמייני את הגרוע מכול.‬
‫אילו בעלך היה חבר בכנופיה,‬ ‫היית רואה רמזים.‬
‫הוא היה מחזיק כמה טלפונים,‬ ‫תמיד יוצא לדבר בפרטיות,‬
‫עוזב לפגישות באופן פתאומי.‬
‫כן. הוא עשה את כל זה.‬
‫אפילו יש לו כספת שם, בקיר.‬
‫תראה.‬
‫בוא.‬
‫השוטרים פתחו אותה עם מבער‬ ‫כי אפילו לא ידעתי מה הקוד.‬
‫והם התחילו להוציא קופסאות מלאות בדברים.‬
‫מתברר שחייתי עם אדם שלא הכרתי באמת.‬
‫פושע.‬
‫היי…‬
‫היי, קמיל…‬
‫עדיף שלא תחשבי על זה מדי,‬ ‫את סתם תשגעי את עצמך.‬
‫חייב להיות הסבר.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫בדיוק כשעמדתם להיות הורים.‬
‫- "אל תסתכל עליי"‬ ‫פול 3.14 -‬
‫"לא ידעתי מה שמך‬
‫"לא ידעתי למה הזמנתי אותך‬
‫"היית שם לבד‬
‫"עמדת בשתיקה מאחורי הקלעים‬
‫"טלפונים זוהרים בחשכה‬
‫"השיר האחרון מתנגן‬
‫"אני שומע את קולך מתחנן‬
‫"'בבקשה, שזה לא ייגמר'‬
‫אני רואה את עינייך זורחות‬
‫"אני לא מפסיק לחשוב עליהן‬
‫"עיני החתול האלה הורגות אותי‬
‫"עוצרות את נשימתי‬
‫"כשאני רואה אותך, הזמן עומד מלכת‬
‫"אני חושב שאני שומע את ליבי פועם‬
‫"הוא דוהר, כמעט מתפוצץ‬
‫"ואני רק רוצה שתישארי איתי לנצח‬
‫"עוד לילה לבד בעיר זרה‬
‫"וכשאני חושב על עינייך, אני שוכח מהמציאות‬
‫"הכול עולה באש‬
‫"זה מרגיש אמיתי כל כך‬
‫"עיני החתול האלה הורגות אותי‬
‫"עוצרות את נשימתי‬
‫"כשאני רואה אותך, הזמן עומד מלכת‬
‫"אני חושב שאני שומע את ליבי פועם‬
‫"הוא דוהר, כמעט מתפוצץ‬
‫"ואני רק רוצה שתישארי איתי לנצח‬
‫"עיני החתול האלה הורגות אותי‬
‫"עוצרות את נשימתי‬
‫"כשאני רואה אותך, הזמן עומד מלכת‬
‫"אני חושב שאני שומע את ליבי פועם‬
‫"הוא דוהר, כמעט מתפוצץ‬
‫"ואני רק רוצה שתישארי איתי לנצח‬
‫"איתי לנצח"‬