A tady je náš poslední klenot.
Kde jsi sakra byl?
Už jsou tady všechny?
Polignac zrovna přines diamantovou tiáru Heleny Savojské.
Trezor zůstane zavřenej až do ohodnocení, což je za 15 hodin.
Děkuji, Alaine.
Perfektní.
Je čas jít dovnitř.
Celé dva dny jsi nebyl v hotelu. Kde jsi byl?
Poznával jsem město.
Paní Polignacová taky dva dny nebyla ve svém bytě. Je to náhoda?
Byl jsi s ní, že ano?
Proto jsi přišel pozdě na loupež.
Říkal jsi, že nás neohrozíš, ale stejně jsi to udělal.
Přestaň se chovat jako žárlivá přítelkyně. Co je to s tebou?
Odstranili jste kamery z Polignacova bytu?
Ne.
Čekal jsem, že ty klenoty budeme krást nejdříve za dva dny.
A jsem to já, kdo ohrozil loupež.
Odstraním je, zatímco vy budete svářet v předsíni. I když to není moje práce.
Jdeme si vzít obleky.
Nahrávám smyčku, když jsou tam všechny klenoty.
Řekněte, až budete připravený a já tu smyčku pustím do monitorů ostrahy, abyste
mohli dovnitř.
- Prosím? Pane Polignacu. - Ano, děkuji.
François Polignac.
Keilo, my jsme připravený.
Posílám video předsíně.
Hotovo.
ŽIVĚ
NAHRÁVKA
Ano, těším se. Výborně.
Děkuji za zavolání. Ano, hezký večer.
Děkuji.
Připraveni vejít do trezoru, Keilo.
Jděte.
Cameron.
Nechte každou bednu přesně na tom samým místě. Nesmíme s nima pohnout ani o
milimetr.
Až Keila vypne tu smyčku, každá bedna musí bejt na stejným místě.
Jdeme.
Klenot 26.
Klenot 56.
Klenot číslo 5.
Klenot 59.
Klenot 46.
Klenot číslo 53.
Klenot 23.
Klenot 36. Eleanora Avignonská.
Klenot 39. Náhrdelník Beatrice Bolognské.
Díky takovejmhle věcem opravdu stojí za to žít.
Co ty víš o tom, pro co stojí za to žít?
Jsi ten typ parchanta, co klidně zničí desetileté manželství, jen aby v Paříži
strávil se ženou tři dny.
Klenot 62.
Co si ji z rozmaru svede a přiměje ji myslet si, že nemá ráda svůj život.
Není to jen rozmar.
Jsem do tý ženy šíleně zamilovanej.
Stáhni se a ukaž trochu úcty.
Co za lásku dokáže zničit život?
Klenot číslo 11.
Jak můžeš říct, že je to láska? Celé je to lež.
Tvůj telefon, tvoje jméno v hotelu.
Za dva dny si zmizíš a vůbec nic po tobě nezbyde.
Nevzdám se ani jedný jediný sekundy týhle lásky jen proto, že to skončí.
A až k tomu dojde, propadnu se do propasti bolesti, ale do tý doby budu žít.
Tady je poslední dodací list.
Jsi jenom zvrácený narcista.
Vážně si myslíš, že být s tebou stojí za všechnu tu bolest?
Samozřejmě že jo.
Pět minut s Camille je mnohem vášnivějších než ta tvoje 20 let trvající
parodie na manželství. Ani sis nevšim, že Carmen s tebou žije svým nudným životem
jen proto, že nemůže najít nikoho lepšího.
Slyšel jste to?
Co myslíte?
Něco jsem zevnitř slyšel.
Možná se jen rozpíná ocel. Občas se to stává.
Dejte pozor. Slyšeli to.
Vidíte? Vše v pořádku.
Otevřete je.
U trezoru ale trvá 15 minut, než se otevře.
Ne, předsíň. Podívejte se, jestli je vše v pořádku.
Jdou do předsíně.
Brucei, Cameron, musíte všechno zavřít. Běžte, běžte, běžte.
Sakra.
Končím smyčku.
- Všechno v pořádku. - Ano, viděl jsem.
Mám nastavit otevření dveří?
Proboha, chtějí otevřít trezor.
To nebude třeba.
Pojedu domů. Dobrou noc, Alaine.
Dobrou noc.
Polignac odchází.
Je na recepci. Zdá se, že jde domů.
Můžete pokračovat.
Pro své kluky dokončím, pro co jsem přišel.
Ale s tebou je to moje poslední loupež.
Jakmile z trezoru vyneseme poslední kus lupu, odneseme ho s Roiem do hotelu,
zatímco vy všechno rozeberete.
Máme čtyři hodiny, na to vrátit vše do původního stavu.
Klenoty jsem nechal v Damiánově pokoji.
Už spí.
Jdeme.
Ahoj. Pojď sem. Pojď sem, hodnej.
Jdeme.
Až klenoty ukradneme, všechno vrátíme do původního stavu. Všechno bude přesně tak,
jako bylo dřív. Ocel zase přivaříme zpět.
Stopy po svaru opilujem a natřeme, aby byl trezor opět jako neporušený.
Další kouzelnický trik, aby nikdo nepoznal, že jsme se tam vloupali. A
nebyli jsme ani považovaný za podezřelý.
Zbejvaj jen kamery v ložnici.
Ne, ne, ne. O ty se postarám já.
Ty vem tyhlety a bezpečně se jich zbav, ano?
Určitě víš, co děláš?
Co?
Ten chloroform nebyl součástí plánu.
Damián má pravdu.
Tvůj poměr ohrožuje celou tuhle loupež.
To mi tady jako dáváš lekci z mravů?
Ty mně?
Cením si toho, že jsi můj oddanej pes, ale nevím, možná jsi zničehonic tak nějak
pozapomněl, že to není tak dlouho, co jsi s nožem vykrádal benzínky. A tenhle
negramotnej grázl mi fakt nebude dávat lekce z etiky. Teď vypadni. A drž se svý
části plánu. Moc dobře vím, co mám dělat.
Pojď sem. Pojď sem, ty fešáku.
No, pojď. Pojď se mnou. Pojď.
POSLEDNÍ DESTINACE: CHANTILLY
URČITĚ CHCETE NA TUTO ADRESU? ANO
Až svou práci dokončíme, všechno po sobě uklidíme.
Kdy vypnem vysílače bezpečnostního systému?
Jakmile to uděláme, budeme vidět na kamerách.
Pokud se předtím nestane něco neobvyklýho. Něco, čemu říkáme „velkej
třesk“.
Pod aukčním domem vede jedno z vedení vysokýho napětí.
Kabel zahrabaný v pařížský zemi.
Jde o více než 20 kilovoltů.
Když na ně napojíme všechny tři fáze budovy a obejdeme diferenciály, můžeme
vytvořit tak velký proudový náraz, že se všechny elektronické systémy v aukčním
domě usmaží.
Než se ale uchýlíme k velkému třesku, odvedeme pozornost ještě jinak.
Zavoláme tamní ostraze s tím, že jsme z velitelství, kde, jak všichni věděj, si
říkaj o bezpečnostní kódy.
Řekne svůj kód a strážnej zase svůj.
Do té doby si Keila zapamatuje všechny jejich bezpečností kódy.
Pozor, volám z velitelství. Sdělte mi svůj kód.
Bílý kůň 33. A váš?
Polárka 74.
Poslouchám.
Zaznamenali jsme podezřelý pohyb v okolí budovy.
Nějaká auta a lidé, co vcházejí do okolních domů. Vše hned zkontrolujte.
Dobře.
A proto až se jich policie zeptá, jestli celou noc koukali na kamery budou muset s
pravdou ven a říct, že ne, že museli na dvě, tři minuty před budovu.
Tehdy si začnou říkat: „Použili hlavní vchod, aby se tam dostali? “
- Alaine? - Volali z velitelství.
- Co je? - Pojď za mnou.
Varuj ostatní.
Alaine. Nic tu není.
A potom,
ve tři hodiny ráno přijde tak velká rána, až z toho strážnejm půjde hlava
kolem.
Bertrande? Haló, Bertrande, slyšíš?
Nejenom, že vyřadíme z provozu bezpečnostní kamery v celé budově, ale i
ovládání, kterými se otevírají pancéřové dveře.
- Alaine, vše v pořádku? - Je to zablokovaný.
- Co? - Nejde to!
Jak, že to nejde? Zkus to znova.
Do hajzlu!
Budou muset zavolat trezorové techniky. A s ohledem na to, že ta společnost je až v
Ženevě a budou tři ráno, potrvá jim nejméně šest nebo sedm hodin, než ten
trezor otevřou. A to v nejlepším případě.
A tak budeme moct odstranit ty vysílače, co jsme tam dali, v naprostým
klídu.
Nadobro to zavíráme.
Hotovo.
AUKČNÍ DŮM
A po elektronice…
přijde na řadu zedničina.
Zapečetíme dveře do servisní oblasti a zanecháme to přesně tak, jak jsme to
našli.
Na to použijeme staré cihly, identické s těmi, co jsme rozbili.
A v tunelu necháme všechno, co jsme použili.
Jeřáb, zdviháky, ten stroj s diamantovým drátem.
A dozer.
Dozer.
A zase ten tunel uzavřem.
Jako bysme zazdívali logistickou část našeho plánu.
Představte si to nadšení, až to všechno najdou, nevím, ode dneška tak za 600, 700
let.
Budou z toho fosilie lupu století.
Staneme se součástí historie.
Až skončíme, budou tři nebo čtyři ráno. V různých skupinách se vrátíme do hotelu.
Tu noc nechci nikoho venku.
Žádnej pohyb.
Den na to se každý zvlášť mezi devátou a desátou odhlásíme z hotelu.
Nebudeme utíkat během té noci. Bylo by to podezřelé.
Ale ještě předtím sbalíme klenoty a pořádně uklidíme pokoje.
Nesmíme po sobě zanechat jedinou stopu. Ani ten nejmenší detail.
Máme problém. Promluvme si.
- Co, teď? - Potřebuju pomoc. Pojď.
Jsem v noční košili.
- No, tak mě pusť dovnitř. - Ne.
- Prosím, bude to na chvilku. - Teď ne.
Jen na chvíli. Prosím. Na chvíli.
Pusť mě.
Čau, Brucei.
Nemůžu odjet z Paříže.
Ano, můžeš. Všichni můžem. Vlastně odjíždíme zejtra.
Nemůžu. Šel jsem si do půjčovny motorek pro svůj pas, ale viděl jsem tam alarm.
A tak jdu za tebou. Nechci to ještě zhoršit.
Bylo nám řečeno, ať v noci nevycházíme z hotelu.
Co jsem měl dělat?
Sedět a čekat? Maj digitální kopii mýho pasu. Falešnýho, ale s mým ksichtem. S
tímhle.
Dokážeš si představit, že po ukradení 44 milionů euro nás chytěj za vloupání do
pitomý půjčovny aut?
A co když nás chytěj, když to neuděláme?
- Keilo. - Ne.
Bude to opravdu rychlý.
Ne.
Deaktivuješ alarm, půjdem tam, heknem počítač a vypadneme.
Je to snazší než krást klenoty.
Co mám říct Cameron?
Má blízko k Damiánovi. Co když to vykecá?
Nevím. Řekni jí, že spolu jdeme na drink.
Bude chtít taky. Ona je pro každou špatnost.
Keilo.
Jdem do mýho pokoje.
Řekni ne.
Ne.
Kurva, Keilo.
Počkám venku.
Jdeme, jdeme si ven popovídat. Abychom tě neotravovali.
Jasně, neměj obavy. Budu tu dál uklízet.
Keilo!
Bacha na Lobo.
Proboha, to je takovej trapas.
Cameron si bude myslet, že jsem místní běhna.
Blbost. Musela vidět horší věci. Jdem do mýho pokoje pro klíčky.
Hele. Není tam Roi?
Řekne Berlínovi, že jsme šli ven.
Nech to na mně.
Roii, moh bys nás tady na chvilku nechat?
Cože?
My si to chcem rozdat.
Bude lepší, když půjdeš jinam, ne?
A bude to fakt, fakt dlouhá chvilka.
Hele, dám na kliku „nerušit“ a až skončíme, sundám ji. Tak platí?
No, možná, že na to ani nedojde.
Uvidíme.
Nerada takový věci plánuju dopředu. Když něco bude, tak bezva. Ale prozatím nějaký
objímání, hlazení a uvidíme.
Ukliď tady, až skončíte, jo?
Damiáne, jak to jde?
Co tu chceš?
Chceš, abych ti pomoh s úklidem? Nebo s konzervama?
Ne, děkuji. To není třeba.
Počkej.
Víš, Bruce a Keila, oni si povídají v mým pokoji.
Myslíš, že bych tu moh přespat?
Co chceš?
Střídat se v posteli ve vybraném pětihvězdičkovém hotelu a vylučovat tu své
exkrece?
Cože?
Exkrece, Roii. Pot, kůži, toxiny. A chlupy.
Jako že je bůh nade mnou, máš přece svoji postel.
Ahoj, tady Jimmy. Teď nemůžu mluvit, ale hele, jestli máte nějakou zprávu, co mi
změní život, zanechte mi ji, víte, po pípnutí.
NEKOUKEJ NA MĚ
No ne.
Pan zástupce.
Chceš mluvit na chodbě, nebo bys šel radši dál?
Dneska bych šel radši dál.
Přespím tady.
Budeš spát tady?
Takže…
to mi chceš říct, že budeme jediný dva lidi na celým světě, který po velký
loupeži
nebudou nic slavit?
Jo. To jsme přesně my dva.
Kdo vlastně jsi?
Protože už začínám bejt zvědavá.
Copak to máš na tý ruce?
- Rukavici. - Jasně. A pod ní?
Co skrejváš pod tou rukavicí?
Připomínku předchozího života grázla?
Chuligána z kuželkárny?
Vsadila bych se, že tahle pěst dávala pěkný pumelice.
A to tetování?
Ukaž.
Zlej kozel, hm? Se zatočenejma rohama.
Co se s těma pěstma stalo, než byly celoživotně poznamenaný?
Ale?
Co to tady vykukuje?
Tak chapadlo.
Chobotnice.
Nemáš snad na zádech akvárium, že ne?
Nebo jsou to tvý mazlíčci?
Pojď něco dělat.
Už jsi viděl Očistu?
Tam je na jednu noc dovoleno úplně všechno. Žádný pravidla, žádný zákony,
vůbec nic.
- Skvělej film. - Skvělej film.
Může to bejt dnešní noc.
Abys mohl probudit to divoký zvíře, co v sobě máš.
A zejtra z tebe zas bude ten umírněnej hodnej hoch jako Popelka. Formální a
uctivej.
Ten, co hlídá Cameron. Berlínův velkozástupce.
Víš ty co?
Co?
Možná už mě nebaví bejt ochočenej Berlínův pes.
Takže na dnešní noc můžeme přidat pořádnejch pár voltů.
A kolik jich máš na mysli?
Záleží, jak šílená si přijdeš.
Dneska se cejtím…
na devět a půl.
Já jsem 10,75 a stoupá to.
Tam kam půjdeme?
Převlíkni se a nečeš si vlasy.
Dneska poletíme nízko.
Pst. Tady.
Neuvěřitelný. Je odpojenej.
Jak „je odpojenej“?
Klidně jsi sem moh jít sám.
Sám?
Nezapomeň, že z jejich disku musíme vymazat můj pas.
Je to v tom počítači. Tam zadali mý údaje.
Je to zaheslovaný.
KLIENTI AUTA
Pst. Keilo.
Keilo.
Dole jsou čtyři chlapi, co hrajou poker.
Počkejte pár minut.
Ještě hrajeme.
Myslíš, že odejdeš s penězi? Blázne. Všechny mám já.
Nevím, kde pořád bere všechny ty esa.
Kdo jsi?
Amélie. Jsem tu nová.
Přišla jsem o dvě hodiny dřív, aby faktury byly včas.
A Michelle? Co je s ní?
Ta se…
Zranila.
To mě nepřekvapuje. Ta ženská nepřestane, dokud neuzvedne náklaďák.
Nevíš, kde si tu udělám kafe?
Jsem ve stresu.
Trpím úzkostí.
Jo. Udělám ti kafe, jestli chceš.
- Žádnej problém. - Díky.
Ale hlavně klid. Dobře? Všichni jsme zažili první den.
Chlapi!
To je Amélie. Naše nová kolegyně z kanclu.
Ahoj.
- Ahoj, Amélie. - Ahoj.
- Chce někdo pivo? - Ne, díky.
- Chceš pivo? - Ne, děkuju.
Jsi tu dost brzo.
Přišla jsi brzo.
Ano. To je pravda.
Bylo mi řečeno, že jsou tu nějaký problémy s účetnictvím.
Dá si někdo pečený kuře?
Já jo. Tvoje žena je úplnej šéfkuchař.
- Já kuře nejím. - Proč?
- Jsi vegan? - Nejsem vegan.
Ale viděl jsem dokument o tom, jak je zpracovávaj.
Píchaj jim nějaký sračky a po dvou tejdnech maj přes dvě kila.
A my pak ten sajrajt jíme a tloustneme.
Co se děje?
Zamrzlo to.
Na to mám jednu prostou metodu.
Vždycky to zabere.
Odpojit a zas zapojit. Funguje to.
Zaručeně.