A NETFLIX SOROZATA
Ezzel pedig készen is állunk majd arra,
Hogy elinduljon a mi csodás bűvészmutatványunk következő felvonása!
Amelyben kinyitunk egy huszonöt centis acélfallal bélelt páncéltermet.
A legfontosabb, hogy ne látsszon a lyuk! És hogy ki-be tudjunk járkálni rajta, akár
egy ötcsillagos hotel forgóajtaján,
Amitől maga alá csinálna még maga David Copperfield is!
Öhm, Keila, mi jön, ha már irányítod a kamerákat?
Rögzítem a felvételeket az üres páncélteremről és az oldalkamráról, hogy
végtelenítve bejátszhassuk őket.
Hoppá! Egy bazinagy üveg francia pezsgő!
Ja, bocsika!
Kedveled a pezsgőt, Bruce?
Jjja, nem iszom minden nap, de persze, szeretem.
Akkor csak nyisd fel és szolgáld ki magad!
Nem, kösz! Inkább majd máskor!
Nem, nem, nem, nem, nem, nem. Már amúgy is félbeszakítottuk Keilát, szóval…
Nagyon kérlek, fogadd el a felajánlást, és ne húzzuk tovább az időt! Nyisd ki!
Mmm, ne, ne… élvezd ki az ízét!
Érzed, ahogyan a citrusos gyöngyök szétpattannak a szádban?
Naná, persze, érzem a gyöngyöket!
Jól van! Nagyon jó!
Ne, ne, ne, ne, ne!
Tudod, a pezsgőnek az a lényege, hogy habzik. És amint kibontjuk, el is illan az
esszenciája!
Idd ki az egész palackot! Nagyon kérlek!
Na jó, visszatérhetünk a tervhez, vagy esetleg valami mást is kérsz?
Nem, ennyi elég volt.
Pszt!
Edd meg ezt, akkor nem kólint fejbe!
Gondolom, könnyű ezt a szobát összetéveszteni egy osztályteremmel, ahol
az ember csak úgy felállhat,
Dobálhatja a krétát, mm, kinyithat egy hűtőt.
De csak annyiban hasonlít, hogy tanulmányozunk valamit.
Egy tervet. Habár, akad egy igencsak lényeges, árnyalatnyi különbség.
Ha ezt bárki elszúrja, ha te elszúrsz valamit, akkor nem az iskolaudvarra
küldenek ki büntetésből!
Hanem mész is egyenesen a börtönbe, tizenhat évre, itt a franciáknál.
És aki nincs tisztában a tervvel, az veszélybe sodorja a saját és mindannyiunk
életét!
BERLIN
Egy igen okos ismerősöm szerint, aki olykor segít nekem rablásokat megtervezni:
Egy balhéhoz nem terv kell, hanem egy komplett tanterv!
És miért nincs itt ez az illető most velünk?
Épp egy saját rablást tervez.
Egészen elképesztő lesz!
Amit amúgy egy fél életen át készített elő. De beletrafáltál!
Biztosan eltűnődtetek már,
Hogy miért nem profi rablókkal dolgozom, akik mögött van húsz év tapasztalat, és
miért titeket választottalak.
Ennek két oka van.
Az egyik az, hogy egy balhéhoz bőven elég egy agytröszt. Aki itt Damián.
A másik az, hogy…
A profikban mindig több az egó mint a szenvedély, és ehhez a bulihoz az egót én
adom.
Ti pedig a szenvedélyt!
Egyébként borzasztóan lehangoló olyanokkal dolgozni,
Akikből ez kiveszett, titeket viszont… most még… remekül lehet formálni,
És képesek vagytok mindent megtanulni, amire szükségem van, magatokévá teszitek a
szabályokat, ahogyan Bruce is!
Aki többé nem szakít meg egy órát sem, vagy tévedek?
Nem, uram!
Viszont a fő okom az, és ez lenne a harmadik, hogy ha az embert szenvedélyes
fiatalok veszik körül,
Megfiatalodik. Igaz, Damián?
A lelkesedés! A frissesség!
A szépség, ezek azok a dolgok, amelyekért érdemes élni!
Ezért dolgozzuk ki a tervet egy ötcsillagos szállodai lakosztályban, nem
pedig egy hangárban,
Vagy egy külvárosi lakásban, ahol sötét ruhákba öltözött rablók bujkálnak patkány
módjára, ily módon,
Ha netalántán szitává lőnének abban az aukciósházban,
Öt gyönyörű hulla marad majd utánunk!
Öhm, plusz Damiáné.
Köszönöm a rám osztott szerepet.
Szóval ha senki más nem akar közbevágni…
Keila! Folytasd kérlek!
Mi történik, ha már te irányítod az aukciósház biztonsági kameráit?
Mint mondtam,
Felvételeket rögzítek az üres páncélteremről meg az oldalkamráról, és
végtelenítem őket.
Felvétel!
A felvett anyagot pedig be fogom tudni játszani a biztonsági őrök monitorjaira
is.
És ha monsieur Polignac
Bemegy a páncélterembe mondjuk elhelyezni az ékszereket, akkor mit
csinálunk?
Akkor bekapcsoljuk az élő kameraképet.
És ha a monsieur helyett mi megyünk be kirabolni?
Akkor a felvételt adom be. Az őrök az üres termet látják majd.
Jöhet a videó!
KORÁBBI FELVÉTEL
Korábban felvett műsor kontra élő műsor, azt hiszik, a valóságot látják, pedig…
Igazából mese.
Miközben ki-be járnak azok, akiknek nem áll jól a szeme se. Kész költő vagyok!
Amint bent vagyunk az oldalkamrában, le fogunk vágni egy darabot a páncélterem
hátsó falából, ugyanúgy az illesztéseknél.
Egész pontosan egy héttonnás acélszeletet hasítunk le a falból.
És mégis hogy akarjuk levágni?
A létező legprecízebb eszközzel.
Ha lángvágót használnánk, azzal túl sok nyomot hagynánk.
Viszont vegyünk egy vágóhuzalt, ami pontosan vág, mint a gyémánt.
És egy kétpólusú motort.
Negyven méter per szekundumos vágósebesség.
Erre épül majd a rendszerünk.
Erősítsétek a csörlőhöz!
Ezután hozzákapcsoljuk egy csörlőhöz, ami fél métert emel majd az acéltömbön.
És hol lesz az a csörlő?
Rögtön a páncélterem fölött.
A vasszerkezet jól álcázza majd a két csigát, amit beépítünk.
A csörlő úgy emelgeti majd az acéltömböt,
Mintha csak egy garázsajtó lenne. Távirányítással.
Alatta pedig pont elég hely lesz, hogy bejuthassunk.
Páncéltermi felvétel aktiválva.
Ez az!
Keila! Szólj Berlinnek,
Hogy bent vagyunk!
Berlin! Damián szólt, hogy szóljak, hogy bent vannak a páncélteremben! Sikerült!
Ez tényleg a kibaszott páncélterem!
Figyelj! Üzenem Damiánnak, hogy egy zseni.
Idén az övé a legjobb tolvajnak járó Oscar-díj!
Damián! Berlin szólt, hogy szóljak, hogy zseni vagy,
És hogy tiéd a legjobb tolvajnak járó Oscar!
A többiek pedig,
Az év legjobb bűnbandája díjat kapják!
Mi pedig
Az év legjobb bűnbandája díjat kapjuk!
Rólad se feledkezzünk meg, kockalány!
Te vagy a legjobb!
És milyen az a páncélterem?
Üres, ahogy várható volt.
Mire megérkezik az utolsó ékszer is,
Vörös szőnyegen vonulhatunk be.
De az csak pár nap múlva lesz. Azt javaslom, addig élvezzük ki Párizst!
Milyen napod volt, mon amour?
Áruld el! Eszedbe jutottam?
Őszintén? Igen!
Arra gondoltam, hogy kipróbálnék valamit, amit még soha.
Nem tudom, valami őrültséget.
Például?
Szexelni egy három Michelin-csillagos hely mosdójában!
Lefogadom, hogy itt még senki sem csinált ilyesmit.
Történelmet írhatnánk!
Elsők lehetnénk valamiben egészen életünk végéig!
Mit mondasz?
Upsz!
Óh.
Milyen érzés a szemembe nézni így, hogy nincs rajtam semmi?
Bevallom, sikerült zavarba hoznod.
Akkor várni foglak a női mosdóban.
Ne várass!
A férjem!
Most lépett be!
Mi legyen?
Állj fel és menj oda hozzá!
Mondd neki, hogy egy seggfej műkereskedővel vagy, akit nem bírsz
elviselni, és kérd, hogy mentsen ki!
Mondd, hogy egy arcátlan, kiállhatatlan sznob vagyok, menni fog a
szerep! Ne gondolkozz, menj!
Monsieur Martínez.
Bemutatom a férjemet, monsieur Polignacot.
Micsoda véletlen, hogy pont ugyanott ebédelünk, nem?
Örvendek!
Az úr egy spanyol műkereskedő.
Emlékszel, meséltem is, hogy ma fogok találkozni vele.
Ühüm. Ühüm.
Nem bánja, ha a férjem is csatlakozik?
Talán valami gond van? Netán nem bír elviselni? Nem élvezi a társaságomat?
Vagy még rosszabb?
Annyira egocentrikus lenne, hogy csak mert udvariasan viselkedek önnel, azt
képzelni, hogy udvarolni akarok?
Elnézést, de nem tudom mire vélni, ezt a hangnemet.
Pedig egyszerű, kisasszony!
Nem kell idehívnia senkit, ha kényelmetlenül érzi magát, elmegyek
magamtól is!
Elismert műkereskedő vagyok, és csak egy jó üzletre vágytam, nem arra, hogy
felkínálkozzon itt nekem!
Lassan a testtel, torreádor!
Kicsit túllőttél a célon.
Ez mégiscsak egy étterem. A feleségem nem ezt érdemli.
Megértetted?
Hogyne.
Jó étvágyat a desszerthez!
Mit tettem?! Mit tettem?!
Esküszöm, hogy egyre idegesebb voltam!
Nem is tudom, lüktetett a halántékom, az állkapcsom úgy feszült, mint még soha és
végig arra gondoltam,
„Ne, csak nehogy kiröppenjen a zsebedből a bugyim!”
Ugyan már!
Kezdek megőrülni!
Mardos a bűntudat, amiért megcsalom François-t.
És mégis, annyira jól esik az egész!
Hagyjuk itt Párizst!
Irány egy kastély, egy fürdő, bármi!
A hétvégére!
Jó? Csak mi ketten! Tegyünk úgy, mintha megszűnt volna létezni a világ!
Így, ruha meg minden nélkül?
Édesem! Ez itt Párizs, a prêt-à-porter bölcsője!
Na meg asszem amúgy is kell fehérneműt venned…
Add ide!
És mit mondok a férjemnek?
Vele is terveztük, hogy lemegyünk a nyaralónkba Chantilly-be néhány napra
Hogy, sürgősen el kell utaznod munkaügyben, és még hazamenni sincs időd
előtte.
Emlékszel, hogy azt mondtam, hogy nem alszom, mert félek, hogy valami csodás
dologról maradok le miatta?
Hát most már nem érzem ezt.
Csak azt érzem, hogy olyat élek át, amire mindig is vágytam.
Mégpedig veled!
És a nyolcmilliárd ember közül pont… mi vagyunk itt. Te meg én.
Csirió!
Amióta sok-sok éve először jártam itt a nejemmel, egy régi Citroennel,
Azóta is úgy élünk otthon, mint a franciák.
Minden nap baguette-et eszünk, reggelire meg persze mindig croissant-t…
Merci!
…Na meg egy burgundi is lecsúszik néha.
- Egy jó kis neglizsében… - Ú, de jól néz ki! Kaphatok?
Vagy egy jó randevú…
Mondjuk a rökámién…
- Rökámién… - Lehet
Kérni előleget a szajréból?
Minek?
Erre a négy napra.
Lesz egy elekronikus zenei fesztivál New Orleansban… tres cool!
- Szétcsapnám magam! - New Orleansban?
De ugye tudod, hogy az hol van?
Tökmindegy, hogy egy óra busszal, vagy húsz repülővel. A lényeg a jó ügy.
És mi ebben a jó ügy?
A szórakozás!
Egy abszurd kaland, ami akárhogy elsülhet…
Gyere velem!
Párizsból New Orleansba, ez tök jól hangzik!
Tudod, én jobb szeretem tudni, hogy hogy végződnek a kalandjaim.
Azta, de vad vagy!
- Úúú! - Úúú!
Hát ezt megkaptad! Na jó, mindegy, ha New Orleansba nem is megyünk, itt még
ünnepelhetünk.
Ha már ünneplés, akkor jöhet egy kör pezsgő!
Bizony, pezsgő!
Öhm azt hiszem, hogy a pezsgőt én inkább passzolnám.
Baszki, bocs haver, az kemény volt!
Állati finom!
Hé, css-css! A feleségem.
A Sorbonne-ra jártok egyetemre, és csak franciául tudtok.
Szia, édesem! Hogy vagy?
Szia, Damián!
Na jó, lebuktam, épp a hallgatóimmal iszom…
Egy párizsi tetőteraszon. Bohém vagyok, mi?
Ők a hallgatók!
Salut!
Helló! Bonjour!
Ő a feleségem, Carmen.
Jó estét! Igazán élvezzük a férje óráit!
Óóó, ezt a seggnyalót! Az mondja, nagyon élvezi az óráimat!
Hol tanultál meg franciául?
Gyerekkoromban pár hónapig itt éltünk a családdal.
Tök menő!
Nem is hinnéd, milyen szép most Párizs.
Olyan romantikus, mint régen.
Figyelj, mit szólnál, hogy ha véget ér a kurzus, találkoznánk majd ott?
Mint húsz éve. Hm?
Az a csók az Eiffel-torony legfelső szintjén.
Emlékszem, mennyire tériszonyod volt!
Na jó,
De megérte! Hm?
Átgondoltam.
És nem volt könnyű meghozni ezt a döntést,
De az lenne a legjobb, hogyha elválnánk.
Hallasz engem?
Jól vagy?
Igen, igen, öhm…
Megértem, hogy így gondolod, én…
Én-én is sokszor érzem, hogy jót tenne nekünk, egy kicsit külön lenni.
Egy másik nézőpont, amitől megerősödhetünk…
Egy új lendület… hm?
Mint egy újrakezdés!
Damián, mi már túl sokszor kértünk egymástól időt.
Annyit utazol az előadások, a szemináriumok, a sok jótékonykodás miatt.
Végleg le akarom ezt zárni.
Bocsáss meg, ha nem fogadom jól a hírt, de mindig azt mondtad, hogy-hogy én vagyok
az életed szerelme,
És te meg az enyém, sőt, legutóbb úgy… négy-öt hónapja mondtuk!
Lehet, hogy az életem szerelme vagy, de
Ez még nem jelenti azt, hogy örökké együtt fogunk maradni.
Na de…
Elhagyni az életed szerelmét, drágám, ez egyenesen aljas.
Kérlek, ne hívj drágámnak!
Ne haragudj, Carmen, bocsánat, csak a megszokás.
Jobb lenne, ha nem keresnél egy ideig, jó?
Csak,
Feltolultak a párizsi emlékek.
Elmegyünk bulizni. Neked nincs kedved?
Mit akartok? Hogy leküldjek egy csomó felest, aztán meg egyetemistákkal
táncoljak a Coyote bárban?
Nem, köszönöm, inkább maradok figyelni a kamerákat.
Én is maradok. Legalább neked is lesz társaságod.
- Komoly? - Komoly?
Igen.
- Keila? - Igen.
Mit igen?
Igen, persze, menjünk!
Na végre, alakul a buli!
Igen, egy héten belül!
Egész nap a motorkölcsönzőtől hívnak!
Elárulnád, hol a faszban hagytad?
Hát haver, arról mondj le! Oké?
Nem érted? Mondom, hogy naponta keresnek!
Ha nem viszem vissza, elküldik az útlevelemet a csendőrségnek!
Bruce. Most készülsz ellopni 44 millió eurót!
Tényleg egy hamis útlevéllel bérelt moci miatt vekengsz?
A fotója nem hamis.
Öhm, egy rendőrségi arcfelismerő szoftverrel könnyedén beazonosíthatják a
priuszáról.
Elárulnád végre, hol a faszban van az a kurva motor?
Láttad, mi volt a pezsgővel!
Vajon mit fog szólni Berlin, ha kiderül, hogy a zsaruknál kézről kézre jár a fotóm?
He? Ezen kurva könnyen elcsúszhatunk, baszki!
Hát akkor beszoptuk.
A pap fegyencei nyúlták le.
Mi van?!
Hoztam pizzát!
Szardella nélkül. És egy burgundit, mert szereted.
Hát jó.
Nem ettél, mióta hívott.
Összevesztetek?
Valami olyasmi. Egészen konkrétan elhagyott.
Üdv a klubban.
Próbálj nem kattogni rajta!
Úgyis minden kapcsolat véget ér.
Mindegyik egy nyomokban jó élményeket is tartalmazó masszív szívás.
Mint a Titanic.
Hogy jön ide a Titanic?
A Titanic. Olyan a szerelem is.
Az elején még boldogan táncolsz a bálon,
Aztán a tenger mélyén találod magad.
A deszkára csak egy ember fér fel.
Az is rohadtul fázni fog, mire kimentik, de a másikat konkrétan elnyeli a tenger.
A vacsi, a romantikázás… a dugás a kocsiban.
A kéz nyoma az ablaküvegen… ezek… szép pillanatok, de a vége mindig szívás.
Úgy beszélsz, mint valami ötvenéves három válás és két sérv után…
Így megbántott az a fiú?
Eléggé.
De nyertem is vele. Fájt, de bölcsebb lettem.
Merthogy ha már túlélted a Titanicot, nem vágysz rá vissza.
Nem, szerintem te nem bölcsebb lettél, inkább, csak feladtad.
De én nem adom fel.
Visszamegyek Spanyolországba, hogy rájöjjön, miért vagyok élete szerelme!
Oké. De van egy jótanácsom.
Győződj meg róla, hogy egyedül van-e, amikor beállítasz!
Mire akarsz ezzel célozni?
Figyelj, Damián!
A ti történetetek, bármilyen szép volt, véget ért. A feleséged újba kezdett.
Könnyíteni akart a bűntudatán, hogy élvezhesse az új szerelmet, ezért mondta
el telefonon.
Remélem, tévedek. De ha nem: üdv a klubban.
Öhm… figyeld a kamerákat, és edd meg a pizzát! Gondolkoznom kell.
Imádom ezt a helyet.
Érezni benne a békét.
Annyi hely van Párizsban is, amit meg akarok mutatni!
Ott vannak a japánkertek, ahol annyira könnyű elveszni és elbújni a világ elől…
Vagy a piac Barbèsban!
Oda a termelők nagyon jó borokat visznek, meg kézműves sajtot! Szereted a sajtot?
Megveszek érte!
Néha még a birka is velük jön.
Ja, és van egy kávézó!
Elég régi hely. De hidd el, a kávéjuk maga a mennyország!
Gyönyörű hely. Azokkal a… régies székekkel, meg a nikkel pulttal.
Imádom az ilyen helyeket.
Madridban is van egy ilyen törzshelyem, a Café Buenos Aires.
Brazil kávét főznek, amit házilag pörkölnek.
Simón…
Nem tudnál még maradni néhány napot?
Maradhatok is.
Mindent eldobhatok.
A házam, a munkám, a barátaim…
Kinek kéne mindez, ha amúgy Párizsban élhetek veled?
Komolyan beszélsz?
Persze.
Csodálatos lenne!
François az.
Nem bánod, hogy ha felveszem?
Nem, nem, dehogy!
François?
Camille… Egyedül utaztál el?
Nyitva felejtetted az e-mail fiókodat a gépen.
Borzasztóan stresszes napom volt,
Mert sorban érkeznek az árverésre kerülő ékszerek, és…
Egy ponton hazaugrottam átöltözni, és…
Láttam, hogy bekapcsolva maradt a gép.
Olvastam a szerelmes leveleket.
Hogy olyasmit érzel, amit már évek óta nem éreztél.
És láttam, hogy a dalok, amiket küldözgetsz neki,
Azok, ugyanazok, amiket velem hallgatsz!
És ahogy látom, ugyanarra sétálgatsz vele is, amerre mi szoktunk.
És egyszer csak ott volt a neve. Señor Martínez, a műkereskedő.
Vagyis a spanyol fickó az étteremből.
François…
Szeretném, ha ezt nyugodtan meg tudnánk beszélni.
Elolvasta a leveleinket.
Mindent látott!
Beszélnem kell vele.
Megtennéd, hogy egy kicsit magamra hagysz?
Persze, hogyne. Majd szólj, hogy mikor jöjjek vissza!
És a torreádor… le is teríti a bikát!
Na szóval ki is lőtt túl a célon?
- Jó napot! - Jó napot!
Éppen kártyázunk. Nem csatlakozik?
Szívesen játszanék, de épp repes a szívem a szerelemtől!
Most inkább csak futkároznék!
- Akkor fusson! Fusson, fiatalember! - Viszlát!
Milyen szimpatikus úriember!
Gyere be! Ez egy nemdohányzó szoba, de újra bagózom.
Neked volt igazad. A feleségemnek viszonya van.
Néhány részlet felett elsiklottam.
Húsvétkor Sevillába utazott.
Azt mondta, hogy egy barátnőjével megy, hogy megnézzék a körmenetet.
Viszont ezt nézd! Ennyi smink még az operába is sok lenne!
És állítom, hogy a haja is szőkébbnek tűnik.
És ez a kép a barátnőjével nem egy szelfi. Ebből mi következik?
Hogy volt velük egy harmadik ember is.
Aztán a nyáron elment az anyjához a tengerpartra.
Mindig is egyrészesben fürdött, mindig!
Itt van öt éve… négy… három…
És most, hogy nem vagyok ott, egyből bikinit húz!
Vigyorog, és még egy nyomorult virág is van a jobb füle mögött!
Ki öltözik hula-hula lánynak, amikor az anyjával fejt keresztrejtvényt?
És azon a héten kétszer is elfelejtette a jóéjtpuszi sms-ünket!
Tudom, most biztos bolondnak nézel, de minden este küldünk, immáron húsz éve!
Ráadásul, már egy éve mindent felpakol a facebookra is.
Ahol egy bizonyos Sakál 70 mindenét lájkolja! Az összes bejegyzését!
Lájk, lájk, lájk, lájk!
Az egyik képnél pedig egy…
Kapott egy tüzes emojit Sakál 70-től!
És nézd meg ezt! A telefonjaink családi flottában vannak.
Viszont úgy kilenc hónapja feltűnt egy új szám a számlán.
Azt hittem, valami rokona, mert annyian vannak, mint a rosseb, viszont egy apróság
gondolkodóba ejtett!
Csak akkor hívja, amikor elmegyek!
Jelesül januártól márciusig, júliustól szeptemberig nem hívta, mert otthon
voltam.
Viszont október 13-án nyolc óra tizenhattól egy negyvenhét perces hívást
folytatott le az illetővel.
Nem is furcsállnám, ha nem pont aznap nyolckor szállt volna fel a párizsi gépem!
Még ki is kísért a reptérre!
Kiderült, hogy, miután lepattintott, már hívta is ezt a retkes
számot.
És végül a perdöntő bizonyíték!
Aznap este ezt kaptam SMS-ben. Értesítés egy 178 eurós vásárlásról.
Utánanéztem a neten, és ez egy étterem.
„A Sakál virága!” Sakál! Már megint!
Tudod, hogy Mexikóban mit jelent a sakál?
„Durva férfi nagy szexuális étvággyal.”
Ki költ összesen százhetvennyolc eurót egy mexikóira?!
Ezek tequiláztak! A sakáltanyán!
Na jó, ennyi!
Miért jöttél?
Megjött az összes ékszer.
Mi-milyen nap van?
Hétfő. De van valami ennél is fontosabb.
Holnap felbecsülik az összes ékszert. Szerdán pedig lesz egy sajtótájékoztató.
Ezzel nem számoltunk.
És másnap jön is az árverés.
Ma kell ellopni. Ma éjjel.
Hol van Berlin?
Roi! … Roi!
Képzeld, Roi, csodás hírem van!
Azt kérte, hogy maradjak Párizsban.
És most buktunk le a férje előtt, konkrétan még ragacsosak voltunk,
Amikor felhívta telefonon!
Ki-kiről beszél? Az aukciósház igazgatójáról?
Roi, hagyd már az aukciósházat,
Ezt most barátilag mesélem,
Akadj már le egy kicsit a munkáról!
A fickó…
Most bukkant rá a szerelmes leveleinkre.
Szóval nincs is más dolgom, mint kivárni, hogy ő maga lökje a karjaimba a
nőt!
Lehet, hogy így… egy kicsit el fog húzódni az utazásom.
Azt felejtse el!
Ezért is hívtam, ma kell csinálni a rablást.
Miért ma?
Megjött az utolsó ékszer is,
Savoyai Ilona gyémánttiarája. Holnap az összes ékszert elviszik felbecsültetni,
Utána pedig tartani fognak egy sajtófotózást.
Szóval ma éjjel le kell tudnunk.
Muszáj letennem, de, ott leszek.
Sajnálom, drágám!
Nem, nem, ugyan már, én sajnálom! Hogy vagy?
Annyira megsajnáltam.
A helyében én is… Szegény fickó…
Sokkolta a hír!
De mindkettőnknek fájdalmas volt.
És megkérdezhetem,
Hogy mit meséltél el neki?
Mindent!
Hogy hogyan andalogtunk a Szajna-parton…
Hogyan vespáztunk a szűk utcákon… és hogyan csókolóztunk a pirosnál…
Hogy te készíted Párizs legjobb margaritáját…
Hogy nem aludtunk… mert szerelmeskedtünk egész éjjel.
És… erre ő mit válaszolt?
Hogy ugyanezt tette volna.
Hogy amikor a szerelem lecsap, mint egy szélvihar, nem tehetünk semmit.
És hogyha így érzek, akkor éljem meg!
Na jó, ez… mégis mit jelentsen?
Nem tudom, felteszem azt,
Hogy ő nem szeretne kettőnk útjába állni.
Annyira jó ember!
Mondta, hogy meg akar ismerni.
Hogyhogy meg akar ismerni? François?
Igen. François.
Most, hogy már tudja, hogy te voltál az az étteremben, szégyelli, hogy torreádornak
hívott és…
Elnézést kérne.
Hűha… Hát az biztos, hogy szorult belé empátia!
Úgy értem, nem mindenki fogadná így, hogy a felesége elhagyja valaki másért.
Ülj le!
Édesem! Ez nem volt kérdés.
Talán félrevezető voltam, de én…
Nem akartam elhagyni François-t.
Már nyolc éve vagyunk együtt, ő az igazi útitársam!
Tényleg félrevezető voltál.
De akkor én mégis ki vagyok neked?
Csak mert nem értem…
Te a varázslat vagy! A vad fellángolás…
A tűzijáték, amit az ember egy kapcsolat elején érez!
François-val is éreztem. Ami aztán erős szeretetté szelídült.
De nem hiszem, hogy képes lennék elhagyni.
Tudod, hogy mit mondott?
Hogy már három hete egy közös gyereken jár az esze!
Ezt a véletlent!
Erre pont most jön ez a letaglózó szerelem, amit irántad érzek…
Az életünknek épp ezen a pontján!
Évek óta rágom a fülét. De… sosem volt alkalmas!
Erre most, hogy kötélnek áll, én beléd szeretek.
Nincsen semmi baj! De ettől most egy kicsit összezavarodtam, ezt most meg kell…
emésztenem. És kipihennem.
Már jó néhány éjszakát átvirrasztottunk, azt hiszem, hogy jól is fog jönni egy kis…
egyedüllét, érted?
Nem bánod, ha kiveszek… egy szobát… ma estére?
Dehogy. Persze!
Várj!
Holnap egy reggeli?
Ah… még szép!
Szia, Roi!
Már úton vagyok, mi van?
Oké! Oké, öhm…
Csak Damián idegeskedett, merthogy hívta önt,
De nem vette fel. Öhm…
De ha már úton van, tárgytalan.
Jól van?
Őszintén, Roi? Nem. Nem vagyok jól.
Én csak a másodhegedűs vagyok! Hiába állítja, hogy
Szerelmes belém, mégis a férjével marad! Te érted ezt, Roi?
Tényleg furcsa.
Nekem mondod?
Azt mondja, én vagyok a varázslat!
Meg hogy én vagyok a tűzijáték!
De az igazi útitársa akkor is a férje.
Hát akkor cipelje csak ő a bőröndjeit!
Azelőtt legalább
Egy titkos másodhegedűs voltam, érted? Abban legalább volt egy kis pikáns
izgalom, hogy végig csőbe húztuk a férjét, de így már csak bohóc vagyok!
Egy megtűrt balek!
Basszus! Létezik ennél megalázóbb szó?
Ko-konkrétan a fickó zöld utat adott nekem, hogy továbbra is reszelhetek a
nőjével!
Faszom tele van már az ilyen nyitott kapcsolatokkal, meg a szabad
franciázással!
Értem. Öhm… Nézze…
Mindig mondja, hogy válasszuk szét a munkát és a magánéletet, hát most jól
összekeverte!
Úgyhogy…
Talán bölcsebb lenne elfelejtenie!
Elfelejteni?
Ahhoz már késő, Roi!
És bár még csak két hete ismerem, ez a nő mindent letarolt!
Mondjuk… a legrosszabbat még nem is mondtam, kiderült, hogy most gyereket fog
szülni!
Teherbe ejtette?
Nem, nem, dehogyis, Roi!
Már sok-sok éve vágyik rá, de persze a férjének…
Nyilván soha nem volt jó az időzítés! Na, hát most kiderült,
Hogy a szájbabaszott faszparaszt gyereket akar neki csinálni,
Hogy ezzel tartsa maga mellett!
Az a sumák kis szemétláda! Miféle beteg elme használ erre egy gyereket?
És persze eljátssza a megértő férjet, de azért az embriókártyát is bedobja, és jól
odabassza az asztalra,
Hát mondok én valamit, nem hagyom, hogy azé a seggfejé legyen!
Jól figyelj rám, Roi!
Szerezz acetont meg fehérítőt! Kloroformot csinálunk!
Annak a nyomoronc Polignacnak fogalma sincs, hogy kivel húzott ujjat!
Hadd higgye, hogy csak egy piñatát ütöget, aztán jól a fejére zuhan
Egy háromszáz megatonnás bomba!
Baszki.