Dobrý Bože.
Zrovna když čekáte dítě.
...když čekáte dítě.
Zrovna když čekáte dítě.
Myslíš, že člověk,
který je připravený na dítě, by dokázal ukrást 44 milionů eur?
Když měl navíc k těm šperkům přístup jako jediný?
Zmizely z trezoru, kam mohl jen on.
Nedává to smysl. Byla by to nejhloupější loupež století.
Nejhloupější a nejabsurdnější.
Ale v životě...
A co všechny ty důkazy, které podle tebe policie má?
Co když se k nám vloupali?
V noci nikdy alarm nezapínáme.
Někdo se sem mohl vloupat, vzít jeho klíče, oblečení, auto... všechno!
Camille, nepopírám, že po světě pobíhají
zvrhlí lupiči a psychopati.
Ale nechce se mi věřit, že by někdo...
byl tak vychytralý a vloupal se do bytu oběti poté,
co mu ukradl šperky za 44 milionů.
Navíc zloději už z podstaty hned po loupeži utíkají.
Ne.
Manžel by nikdy neodjel se zapnutým telefonem.
Ani by lup neodvezl do našeho venkovského sídla.
Je milovník filmů o loupežích. Tohle je základní pravidlo.
Taky mám tyhle filmy rád.
Žila jsem s ním osm let.
Vím, že François je úžasnej člověk.
Policie o něm sice pochybuje, ale já ne.
Když jsme se vrátili do Paříže, rozhodla jsem se ho kvůli tobě opustit.
Ale po všem, co se stalo,
nemůžu Françoise nechat samotnýho ve vězení, když tam nepatří.
PAPÍROVÝ DŮM BERLÍN
Máme dostatek důkazů,
abychom vás poslali nejmíň na 15 let do vězení.
Rozumíte mi?
Když budete spolupracovat, můžu vám zkrátit trest.
Ale neprotahujte to.
Musíme zatknout vaše komplice.
Paní komisařko, moc rád bych vám pomohl,
ale nechápu, o co tady jde.
Jak chcete.
Prozatím požádám soudce, aby vás poslal do vyšetřovací vazby.
Všechny vaše účty a majetek vám preventivně zmrazíme a zabavíme.
Nutíte mě k rozsáhlé pátrací operaci,
ale ujišťuju vás, že ty klenoty neopustí Francii.
Zavřete to.
Natáhněte řetěz.
Jen klid.
- Co to děláš? - Připravuju se na útěk.
Uklidni se. Všechno jsme si pohlídali.
To nemůžeš vědět.
Určitě se to provalilo. Co když nás zachytila kamera?
Nebo lokalizovali karavan?
Co to vyvádí?
- Dost. - Jak nás zastaví, mizím.
Na silnici jsou další policajti. Uvidí tě! Zavři ten poklop!
Zastav u toho domu. Neuvidí ho!
Ty taky?
- Stát! - Schovej ty konzervy!
Jsme na rodinný dovolený!
Pozor! Srazíš ho!
Jste normální?
Chcete mě přejet?
Omlouvám se. Jsme Španělé. Neumíme francouzsky.
Málem jsi mě zabil.
Moc se omlouvám. Neviděl jsem vás.
Hádal jsem se se synem.
O čem?
Chtěl se někde najíst a...
je to už podruhý za dvě hodiny a...
Ti blázniví puberťáci...
Jsou jako piraně.
Vaše doklady.
- A otevřete dveře. - Jistě.
Martito, zlato. Podáš mi doklady a...?
Otevři dveře.
Nehýbejte se.
- Odkud jedete? - Z Versailles.
Strávili jsme pár dní v Paříži a včera jsme zajeli do Versailles.
Můžete to dokázat?
Kromě toho sendviče.
Nebo suvenýrů.
Já nevím...
Těžko říct.
Zkusím se...
Tohle to není...
Tady to je.
To bude ono. Ano.
Odjeli jste z hotelu ve 14:40.
Co dělá španělská rodina touhle dobou na francouzských silnicích?
Děti nemají školu? Jste na výletě?
Tak bych to úplně nenazval.
Vyrazili jsme na památku naší matky.
Na rozloučenou.
Umřela před třemi týdny.
Tenhle výlet byl její sen, ale...
Nedočkala se ho.
Tohle bude vaše matka.
Je nezákonné převážet popel příbuzných bez povolení.
Žádnej polda se nebude hrabat v konzervách.
Jinými slovy, žádný strážce zákona nebude dál obtěžovat
ztrápenou truchlící rodinu.
Pojede s námi až do Pyrenejí.
A pak dál.
V téhle zemi je zakázáno rozptylovat popel bez povolení soudu.
Zakázaný je i převoz.
Kvůli životnímu prostředí.
Kremace vytváří nebezpečné látky.
Kovy ze zubních implantátů a kloubních náhrad.
Rozumíte?
Je to zákon. Nemůžete tu s tím jezdit.
- Co to znamená? - Zabaví nám mámu?
No tak. To je přeci absurdní.
Nemáte být zemí svobody?
- Rovnosti a bratrství? - Sedni si.
Ticho, José Luisi. Sedni si.
Koukej si sednout!
Otevřete ji.
A ty konzervy taky.
Zastavte ji!
Ruce vzhůru!
Na zem!
Pusť to!
Ne. Prosím, ne...
Pusť to!
Ne! Prosím, ne...
Nechte ji. Je ještě dítě!
Je ještě dítě!
- To nic. - Mami.
Otevřete všechno.
Prohledejte, co chcete.
Jen nás nechte být.
Stříleli jste na dítě.
Proč utíkala? Akorát se ohrozila.
Vraťte se do karavanu a pokračujte v cestě.
Prvotřídní výkon.
Na Oscara.
Lepší než Penélope Cruz.
Zavolej Keile a Bruceovi.
Navzdory pokračujícímu policejnímu pátrání
nebyla loupež v aukčním domě Chez Viénot potvrzena.
V Nevers byli zavražděni postarší manželé a jejich zeť poté,
co se jim lupiči vloupali do domu.
Loupil mladý pár. Oběti střelili víc než 20krát.
Ano?
Jste v autobuse? Odpověz „ano“ nebo „ne“.
- Ano. - Policie hlídá všechny silnice.
Řekli nám, že hlídají na trojitých zátarasech.
My jedním projeli, ale vy radši počkejte.
Na další zastávce vystupte.
- Ano. - Jděte do hor.
Postavte si stan na co nejodlehlejším místě.
Za úsvitu se sbalte a jděte dál.
Držte se mimo cesty. Choďte lesem.
- Rozumíte? - Ano.
Zůstaneme v kempu tři dny, než policie poleví.
- Uprostřed toho všeho? - Jo.
Utéct je horší než schovat se tam, kde tě nikdo nehledá.
Hledají řidiče na silnicích, ne rybáře.
Tak musíme k rybníku.
Nečekám, že mě přestaneš nenávidět, ale co se mnou aspoň mluvit?
Hele, asi jsem zahlídl tvůj zub.
Chtěla ses usmát.
No tak. Můžeme si cestou povídat, ne?
Poslyš, Bruci.
Dokončujeme tady fušku. Nejsme kámoši.
Nemusíme předstírat, že chodíme na kafe
nebo si posíláme vánoční přáníčka.
A nemusíme si cestou povídat.
Až bude po všem, rozloučíme se.
Já ale mlčet nechci, tak...
Nevím, co na to říct.
To bolelo, holka.
Radši je lepší nemluvit.
Stůj!
Vy se pusťte do kutění, já jdu zahradničit.
- Potřebuješ pomoc? - Ne, dobrý.
Obhlídnu to tady.
Rozhodla jsem se kvůli tobě opustit manžela.
Vím, že François je úžasnej člověk.
Dobrý den, pane.
Ocenil bych, kdybyste nám oznámil, jak dlouho se ráčíte zdržet.
Zůstávám na neurčito. Díky.
Máme poslat pokojskou,
aby vám převlékla postel?
Už několik dní máte na dveřích visačku „Nerušit“.
Pracuju a nic nepotřebuju.
Pokud mě omluvíte, musím to vzít. Děkuji.
Policie uzavřela výjezdy z Paříže.
Trojí zátarasy.
Damián rozhodl, že zůstaneme 72 hodin v kempu,
dokud pátrání nepoleví.
Dobrý nápad.
Jste na cestě do Madridu?
Ne.
- Jste v Paříži. - Ano.
Nedělejte si o mě starosti.
Jenže nevíte jednu věc. Zůstala po nás jedna stopa.
Je to má vina. Nechal jsem si diamantový náhrdelník Eleanory z Avignonu.
Odnesl jsem ho z hotelu v kapse.
Jel jsem kradeným autem na ilegální závod.
Kde je ten šperk, Roi?
To auto jsem prohrál.
A ten šperk je v něm.
Projíždí se po Paříži.
Ven! Hned!
Ohrozil jsem nás.
Jestli chcete, zmizím a vzdám se svýho podílu.
Udělal jsem neodpustitelnou chybu.
Je to neodpustitelná chyba.
Typická pro bytost bez mozku, která nemá tušení, jakou hru hraje.
Proč jsi to udělal?
Zuřil jsem.
Naštvalo mě vaše chování.
Ranilo mě, když jste mě nazval „věrným psíkem“.
Chtěl jsem být zas jako dřív.
Dostal jsi nás do průšvihu, ale vzešly z něj dvě dobré věci.
Zaprvé, šperky mají drobní gauneři provozující ilegální závody.
Takoví lidé
je nepopadnou a neodnesou na policii.
A zadruhé, což je ještě důležitější,
jsi ukázal, že máš svou hrdost, důstojnost
a koule postavit se tomu, kdo tě ponižuje.
Chci se ti omluvit.
Také jsem byl zmatený a ublížený.
Proto jsem tebe a Damiána urazil.
- Kdo vám ublížil? - Camille.
Chtěla zůstat se mnou.
Konečně se rozhodla opustit toho pitomce Polignaca.
Ale nebyl doma, protože jsme ho poslali do vězení.
Hodili jsme to na něj moc rychle.
Přesně tak.
A teď už ho nemůžu ani zabít.
Vymazat ho z povrchu zemského.
Ten hajzl je bezpečně uklizený.
A co je horší, Camille teď tvrdí, že ho nemůže opustit, aby byla se mnou.
Věří, že je nevinnej, co?
Prý je to skvělý člověk. Úžasný.
Díky nám v jejích očích stoupnul!
- Neskutečné, že? - Co uděláte?
Mám nový plán. Camille imponují slušňáci?
Žádný problém.
Když jejich společné účty zmrazili,
položím před ni balík peněz, aby měla na nejlepšího právníka v Paříži.
Budu jak francouzský Gándhí.
A až ho pustí, Camille ho nechá
a bude se mnou.
- To je fůra peněz. - Najmi nejlepšího právníka v Paříži.
V hotovosti. Vím, že vám zmrazili účty.
Každý jiný by byl rád, že mám muže za mřížemi.
Uvítal by, že se mu soupeř sám vyřadil.
A ty mu pomáháš.
Simóne, z jaké pohádky ses tu vzal?
Nevykládej si to špatně.
Každý musí znát své místo.
Vyznávám kodex cti.
Nechci vyhrát jen proto, že se můj soupeř nedostavil.
Pojď se mnou za Françoisem do vězení.
Camille,
s tebou půjdu, kam budeš chtít.
- Mám to zapnout? - Ty budeš spát venku?
Říkal jsem si, že budeš radši.
To budu.
Kde jsou ty ostatní šperky?
Jaký šperky?
O žádných špercích nevím. Ten náhrdelník jsem nikdy neviděl.
Tak co dělal ve vašem voze?
- To auto není moje. - Já vím.
Jeho majitel včera nahlásil krádež.
Ve stejnou dobu někdo ukradl několik velmi cenných klenotů.
Proto by mě zajímalo,
jak se do toho vozu dostal tenhle náhrdelník.
Ani jsem nevěděl, že to bylo kradený auto. Vyhrál jsem ho v závodě.
Dobře. Co si takhle zahrát hru?
Představte si, že byste spáchal loupež století.
Šel byste s částí lupu závodit?
Nechal byste pak v autě šperk v hodnotě pět milionů eur?
Není to jen závod.
Na střeše auta se veze holka.
Je to adrenalinová jízda.
Třeba si to chtěli vyzkoušet, když byli v rauši z tý loupeže.
Najděte je a zeptejte se jich na důvod.
Jak vypadali?
Bylo jim asi 23. Brunetka s dlouhýma vlasama.
A ten chlap měl na levý ruce rukavici.
Černou, bez prstů.
Nějaké jizvy, tetování nebo něco jiného?
Na druhý ruce měl tetování.
Vypadalo jako parohy, nebo něco takovýho.
- Byli Francouzi? - Ne, Španělé.
Jste si jistý?
Já ve Španělsku žil. Poznám to.
Byli Španělé. Na mou duši.
Spojte mě se španělským Europolem.
Kam jde?
Milostný trable. Neptej se.
Roi.
Ještě něco.
Díky, žes mě zase kryl.
Slyšela jsem, jak po telefonu říkáš Berlínovi o tom náhrdelníku.
Už mi dlužíš dvakrát.
Příště mi řekneš, proč ses přidala k partě.
A odkud znáš Berlína.
Tak jo.
Slibuješ?
Slibuju.
Dobrou.
Dobrou noc.
Bruci!
Leje jak z konve. Nejsi mokrej?
Ne, neboj. Už to přestává.
Jsi celej mokrej. Pojď sem. Chováme se jako idioti.
Ne, dobrý. Nikam nejdu.
Když chytneš zápal plic, nedostaneme ty šperky z Francie.
Mysli na misi!
Máš pravdu.
Tak pojď.
Promoknul jsem.
VLK
Co?
Jestli jste v pořádku.
Moje žena...
před třemi týdny zemřela. Pořád si nemůžu zvyknout, že už tu není.
To mě moc mrzí.
Chcete o tom mluvit?
Asi na to není vhodná chvíle. Něco vám přinesu.
Limoncello.
Sicilský recept. Dělám si ho sama.
Dejte si.
Bude vám chutnat.
Jsi má životní láska. Co si dopřát na chvíli odstup?
- Damiáne? - Ahoj, Carmen.
Děje se něco? Jsou dvě ráno.
Promiň, že tě budím.
Musím se tě na něco zeptat.
Náš poslední rozhovor mě zmátl. Mám pár otázek.
Tak se ptej.
Potkal jsem jednu ženu.
Celou noc jsme si povídali.
Vypili jsme láhev limoncella.
Sama ho vyrábí podle sicilskýho receptu.
Jen se chci zeptat, jestli sis ten rozchod nerozmyslela.
Vím, že to nebyl příjemný rozhovor,
ale řešili jsme to po telefonu a v zápalu...
Podle toho by ses rozhodovat neměla.
Já se ale nerozhodla v zápalu toho hovoru.
Aha...
No nic. Ptám se tě,
protože mě ta ženská hrozně přitahuje.
Děsně to mezi náma jiskří.
Ale pořád to je v bodě, kdy to můžu zastavit.
A kdybys toho časem litovala,
nechci tě podvést.
Nechci ublížit tobě ani jí.
Je sice pozdě, ale chtěl jsem se ujistit,
jestli mám zelenou.
Protože si tě vážím.
Když si dáme pauzu,
jak dlouho potrvá?
A jaký jsou pravidla?
Chápeš?
Poslyš, Damiáne, nevěřím, že tam máš nějakou ženskou.
Ale jestli se pletu, máš s tou Sicilankou zelenou.
Nebo s kýmkoli jiným.
Jestli máš u někoho šanci, využij ji. Kvůli mně si ji nenech ujít.
Tak takhle to je? Chrápeš s každým, koho potkáš?
To mi chceš říct?
Jako bych to nevěděl.
Vážně si myslíš,
že nevím o šakalovi a ohnivým smajlíku?
Kvůli němu sis brala na pláž s mámou bikiny a sarongy.
Ty máš ale nervy udělat z vlastní mámy komplice nevěry.
Dokonce jsi mě odvezla na letiště, abys měla jistotu, že jsem pryč.
A pak ses o něj otírala s plnou pusou mých slin.
Nezavěšuj, kurva! Ještě jsem neskončil!
Do hajzlu!
Co na to řekneš?
Aspoň se k tomu přiznej. Co na to řekneš?
Omlouvám se, Carmen.
Jsem namol.
Nepoznávám se.
Zapomeň všechno, co jsem ti řekl.
Ne, nezapomenu. Máš pravdu.
Podvedla jsem tě.
Nedělala bych to, kdybych se bezhlavě nezamilovala.
Netoužila jsem po tom, ale nešlo tomu odolat.
Já si to nevybrala.
Popletl mi hlavu.
Damiáne?
Už to chápu, Carmen.
Je mi to jasný.
Vím, o čem mluvíš.
Vím, že síla lásky se nedá zastavit.
Jako nemůžeš vyjednávat s tsunami.
A víš co?
Jsem rád, že to tak dopadlo.
Protože...
to aspoň znamená,
že nejsem taková nula, abys mě opustila kvůli blbýmu románku.
Jak tě to napadlo?
Zlato, nikdy bych tě za románek nevyměnila.
Jsi moje životní láska.
Já vím.
Taky tě moc miluju.
Děje se něco?
Ne. Jdu na záchod.
Nebo na to, co je venku.
Chce se mi čůrat.
Řekla jsem „na záchod“, ale jdu čůrat.
Tak fajn.
- Co se děje? - Uštknul mě had.
- Kde je? - Netuším. Někde tamhle. Bruci!
Tamhle!
- Do prdele. - Co?
Je to zmije skvrnitá.
A to je zlý, ne? Jak moc? Moc?
Lehni si.
- Proč? - Prostě si lehni.
Co to děláš?
Kde tě uštkla?
Tady na noze.
Co to vyvádíš?
- Co budeš dělat? - Říznu tě.
- Cože? - Říznu tě.
Ještě poslední steh.
Hotovo.
Jak ti je?
Asi dobrý.
Fajn. Ukaž mi ruku.
Co hledáš?
Jestli nemáš zarudlou kůži.
Můžeš dýchat?
Jo, ale je mi zima.
Musíme počkat. Řekni, kdyby ti začalo otýkat hrdlo.
Necítím trochu jazyk. Asi mi otýká.
Ukaž.
Jdeme.
Co se děje?
Děsíš mě.
Jen klid. Musíme do vesnice.
Uštkla tě nebezpečná zmije a máš reakci na jed.
Musíme jít. Dělej, naskoč na mě.
Tak jo. Mohla bych na to umřít?
Neboj, ještě toho spoustu naprogramuješ.
Tak proč běžíš, když to není tak nebezpečný?
Komisařka Marie Lavelleová z jednotky pro organizovaný zločin.
Alicia Sierrová. Zástupkyně inspektora ze španělského Europolu.
Pojďte se mnou. Času je málo a máme co řešit.
Ne. Ne bez croissantu a café au lait.
Dělám si srandu.
Veďte mě.
Alexi, přines mi café au lait a croissant.
Překlad titulků: Anna Farrow