Mi az?
Lefagyott.
Tudok egy biztos módszert, hogy ez megoldódjon.
Mindig beválik.
Kapcsold ki, majd be, aztán működik.
Majd meglátod.
Mondd meg a barátodnak, hogy jöjjön elő! Kezeket fel!
Vagy azonnal előjön, vagy nem jut ki innen élve!
Ne! Kérlek, ne lőj!
Ő a pasim. Azért jöttünk korábban, hogy szexeljünk.
Nem tudtam, hogy lesz itt más.
Nincs saját lakásunk. Párizsban drága a lakbér.
Kik vagytok?
- Igazolványokat! Gyorsan! - Máris.
- Oui, oui. - Gyerünk!
Dobd el! Ezért több évet kaphattok.
- Ne ronts a helyzeten! - Ki ront rajta? Ki ül majd 20 évet?
Megmondjam? Te!
De ha nem térdelsz le, koporsóban végzed.
Gyerünk! Mindenki térdre!
Hol van az a kibaszott széf?
A NAGY PÉNZRABLÁS BERLIN
Megkérdezhetem, miért loptunk el 645 eurót?
Hogy rablásnak tűnjön, és lefeküdjenek,
és töröljük az aktádat. Ezért jöttünk.
Egy pillanatra elképzeltem, hogy 20 évre leültetnek.
Ráadásul Berlin eljött, és hozott egy üveg pezsgőt.
Csodás voltál, lángelme. Megmentettél.
Azt hittem, csak riasztókat kapcsolsz ki, de amikor láttalak ott fent...
Kikapcsolod a riasztót, aztán fegyvert fogsz egy fickóra.
Ráadásul elviszel 600 euró borravalót. Zseni vagy.
Már másodszor nevezel zseninek. A végén még elhiszem.
Hidd el! Már ismerlek, és kialakult rólad a véleményem.
És amiről beszéltünk...
Miről?
Tudod.
A borotválkozásról.
Vagy inkább a nem borotválkozásról.
Amikor a lábad között voltam, láttam, hogy elég bolyhos.
- Mi van? - Mintha valami filmben lennénk.
Megszegtük a rablás szabályait.
Négy emberre fogtunk fegyvert, egyet majdnem megöltünk.
- Te meg a bugyimat nézted? - Ne csináld! Csak viccelek.
Tudod, mennyire féltem?
Eszedbe jutott, hogy én is börtönbe kerülhetek?
Vagy csak a szőrszálaimat számoltad?
Általában sajnálom a hozzád hasonló felszínes embereket,
de te elérted, hogy undorodjak tőled.
Beszállsz, vagy mi lesz?
Az első lépés ellopni egy autót.
Tudom. Egy régit, amiben nincs riasztó.
Hát nem, mindentudó kisasszony.
Ezúttal komoly járgány kell. Valami luxuskocsi.
Szerencsére előkelő környéken vagyunk. Itt van minden puccos klub.
És mi lesz a riasztóval?
Sokféleképpen lehet autót lopni, ha benne van a kulcs.
Két parkolófiú van. Jelenetet kell rendeznünk.
Komolyan ez a terved?
Régi trükk.
Ennek a két gorillának nem tudnál jelenetet rendezni.
Akkor kreatívnak kell lennünk.
Csak csináld, amit én!
- Bonsoir. - Bonsoir.
Szeretnénk inni egy utolsót.
Sajnálom, de itt vannak öltözködési szabályok.
Piros.
Rajtam van piros.
Csak nem látszik.
Köszönöm.
Jó éjszakát!
Hé! Hagyd a lufit, ha nem akarsz bajt!
Köszönöm.
Remek. Elloptunk egy horpadt üveget és egy lufit.
Most a jó kocsi jön, nem?
Pontosan.
Felvettem Avignoni Eleonóra ékszerét, hogy úgy ragyogjon, ahogy megérdemli.
Hogy jut eszedbe idehozni?
Most van lehetőség 116 karátos gyémántot viselni.
Amikor megláttam, annyira fel akartam venni, hogy nem bírtam ki.
Nyugi! Majd megmondom Damiánnak, hogy a nagy izgalomban és sietségben
véletlenül a zsebembe tettem.
Ugye milyen jól áll?
Vedd fel ezt!
Kesztyű, meg minden?
Hogy ne tudjanak azonosítani. Profi vagy.
És most?
Várj meg a parkoló kijáratánál!
Rendben.
Végállomás, hölgyem.
Gyerünk, Roi! Ez az!
Gyerünk, Roi! Adj neki!
- Tényleg repülni fogunk? - Te biztosan.
Le kéne venned azt a nyakláncot.
Nehogy elszálljon.
Üdv, lányok! Beszél valamelyikőtök spanyolul?
Mi a helyzet?
Hé! Lesz ma este verseny?
- Ez meg miről beszél? - Nem tudom.
Miről beszélsz? Csak itt lógunk a haverokkal.
- Levegőzünk. Te nem vagy a haverom. - Nem is akarok az lenni.
Hülyének nézel?
Jól tudom, mit csináltok itt. Jártam repülőtereken.
Spanyolországban, Belgiumban, Portugáliában...
Mit akarsz?
Versenyezni.
A tét 10 000 euró.
Nincs 10 000 euróm.
De van egy kocsim.
Négyszer annyit ér.
Hányas a barátnőd lába?
Harminchetes.
Jól vagy?
Gyerünk, Roi! Adj neki!
Cameron, jól vagy?
Cameron!
Jól vagyok! Gyerünk!
Roi!
Mi a baj, Cameron?
Roi!
Cameron!
Roi, állj meg!
Hé! Mi a baj? Mi az?
Gyerünk!
Cameron!
Baszki, hogy lealáztalak, kölyök!
Jaj, hogy sír a kislány!
Végül betojtál?
Basszus...
Mi a bajotok?
Húzz innen, vagy 30 másodperc múlva meghalsz!
Cameron!
Nyugodj meg, jó?
Már vége.
Vége.
Fázom, Roi.
Nagyon fázom.
Várj meg itt!
Fázom.
Nagyon fázom.
Vége.
Hiba volt idehoznom téged. Nagyon sajnálom.
Nem a te hibád.
Kurva jó volt odafent.
De megszólalt a telefonom.
Hé!
Cameron, nézz rám!
Ki volt az?
A volt barátom.
Az egyetlen, akivel valaha együtt voltam.
Olyan hülye vagyok!
Úgy tűnik, mintha nem lennék túl rajta.
Miért hív fel ilyenkor?
Mert korábban én hívtam őt.
Nem tudom, miért.
A rablás után, nem is tudom...
boldog voltam, de szomorú is, és örömmámorban úsztam, és...
Valakivel meg kellett ezt osztanom.
Hallottam a hangját a hangpostán.
Kiborultam, és letettem.
Aztán megjelentél te, és ezért mondtam mindazt.
Mert tudtam, hogy visszahív, és el kellett tűnnöm onnan.
Féltem.
Féltem, hogy ha felveszem, megint elvesztem a fejem.
De mi történt ezzel a fickóval?
Bántott?
Épp ellenkezőleg.
Csodálatos volt.
Akkor mi történt?
Ez egy nagyon hosszú történet.
Van időnk.
Senki sem repül ezzel a géppel ilyenkor, úgyhogy...
Jó.
Őrülten rajongtam egy bandáért.
Tudod, milyenek a 15 évesek.
Újra és újra meghallgattam a dalaikat.
Órákig álltam a sorban a koncertjeik előtt.
És egy nap...
egy dedikálás alkalmával meghívott a színfalak mögé.
Összejöttél a banda énekesével.
Posztereim voltak róla a szobámban, és mire észbe kaptam, már jártunk.
Nem busszal mentem a suliba.
Motorral vitt.
A fellegekben jártam.
Suli után házit írtunk egy bárban.
Segített nekem.
Esküszöm, sosem voltam olyan szorgalmas.
Jó jegyekkel akartam zárni a tanévet, le akartam vizsgázni,
élvezni akartam vele a nyarat.
Biztos teljesen odavoltál.
A hírnév, az utazások és a luxusszállodák, ugye?
Nem éltünk fényűző életet.
Utaztunk,
de csak autóztunk.
A cicaszemeid azok... amiktől meghalok
Levegőt is alig kapok
Azt mondtam apámnak, hogy tanulni megyek egy barátnőmmel,
de nem mondtam igazat. Megszöktem vele.
A banda furgonjával utaztunk.
Amikor elkezdődött a koncert, a színpad mögül néztem...
és egész éjjel le sem hunytuk a szemünket.
Másnap reggel együtt néztük a napfelkeltét.
Garnélát ettünk reggelire.
- Garnélát? - Igen, garnélát.
El tudod képzelni?
Még dalt is írt nekem.
Amikor eljátszotta a koncertjein, és 10 000 ember énekelt vele,
tudtam, hogy nekem szól.
A cicaszemeid azok
Amiktől meghalok...
Ismerem ezt a dalt.
Amikor szerelmes vagy,
olyan, mintha egy dalban élnél.
És én egy dal voltam.
Nem vettem észre, hogy a dalok csak három percig tartanak.
És akkor jött a mélyrepülés.
Öt percet sem bírtam nélküle.
Ő napokat is kibírt nélkülem.
Mindig szükségem volt rá.
Ha nem volt velem, utánamentem, mint egy függő.
Mint aki letenné a szert, de nem tudja, és csak többet akar.
Ha zenész az exed, az a legrosszabb,
hogy nem tudod eltüntetni.
Bemész egy bárba, és az ő zenéje szól.
Sétálsz az utcán, és plakátokról néz vissza rád.
Bekapcsolod a rádiót, és ott van.
Mint egy refrén, ami újra és újra, megállás nélkül ismétlődik.
Mindig ugyanaz a szám szólt a háttérben.
Nem tudtam kiverni a fejemből.
Olyan volt, mint egy rémálom.
Akkor kezdtem őrültségeket csinálni.
Fogtam a cuccait,
a posztereket, a CD-it, a gitárját,
a dzsekit, amit kaptam tőle...
és elégettem.
Az otthonomat is felgyújtottam.
Apám ekkor jött rá, hogy veszélyt jelentek önmagamra
és a környezetemre nézve.
Megőrjített a szerelem.
Akkor kerültél a pszichiátriára, ugye?
Annyi mindennel diagnosztizáltak!
„Pszichotikus kitörés paranoiás gondolatokkal.”
„Érzelmi disszociációs epizódok.”
Sőt, egy orvos azt mondta, erotomániám van.
Kezdek lecsúszni.
Hé! Nézz rám!
Erről szó sem lehet, oké?
Helyrehozom egy kis adrenalinnal. Jót fog tenni.
Miről beszélsz?
Azt mondtad, kezdesz lecsúszni. Mindjárt feldoblak.
Mit csinálsz?
Várj egy kicsit!
Megőrültél? Tudsz repülőt vezetni?
Roi!
Nem kifejezetten, de mindent tudok vezetni, ami mozog.
Mire célzol? Hogy láttad a Top Gunt?
Ha ezt magam felé húzom, a gép felemelkedik.
Ezerszer láttam filmekben.
Jó, de most komolyan. Csináltál már ilyet?
Nem. Soha.
Nem?
Esküszöl?
Esküszöm.
Nyolcvannal megyünk. És ha nem emelkedik fel?
Száz. 110.
És ha nem tudod letenni?
Ne nevess!
Vége a kifutónak. Nekimész a kerítésnek. Húzd fel, és lássuk, mi lesz!
Húzd fel!
Húzd fel, Roi! Baszki! Húzd fel!
Húzd fel!
Soha többé ne csinálj ilyet!
Ugye hogy nem csúsztál le?
Seggfej!
Veled előbb kijutottam volna a diliházból.
Itt Alfa 12.
Mutassátok a napot!
Vége.
Azt hiszem, ideje indulni, nem?
- Jó? - Jó.
Roi!
Nincs meg a nyaklánc.
Szia!
Fáradtnak tűnsz. Nem aludtál jól?
Hosszú éjszakám volt.
Csak te jártál a fejemben.
És mire gondoltál?
A folyosón elmondtam: nem akarok egy szerelmi háromszög csúcsa lenni.
Választanod kell.
Ő vagy én.
Mi lesz, ha kinyitják a páncélterem ajtaját?
Meglepetés!
Az ékszereknek nyoma se lesz.
Semmi sem utal majd betörésre,
így máshol kell keresniük a fő gyanúsítottat.
- Igen? - A szobádban vagy?
Láttad Polignacnál a rendőröket?
- Igen. - Úgy tűnik, letartóztatták.
Ő a fő gyanúsított.
Mielőtt felhívod a szállítócéget, ellenőrizd, hogy a rendőrök elmentek-e!
Úgy lesz.
Mire a rendőrség megkezdi a nyomozást,
addigra mi megkezdjük az evakuálási tervünket.
Először Bruce és Keila hagyják el a hotelt hátizsákkal.
Egyenesen a buszpályaudvarra mentek.
Átutaztok a Pireneusokon, és három konzervnyi ékszert visztek.
A buszon?
Láttál már olyat, hogy a rendőrség gyémánt fejdíszt keres egy buszon?
Nem.
El tudod képzelni, ahogy két túrázó hátizsákjában turkálnak?
Nem.
Aztán Roi és Cameron indulnak el.
Felveszitek a spanyol lakókocsit, amit a külvárosban parkoltunk le,
eljöttök értem, és úgy megyünk el, mint egy boldog család.
Gonzálezék.
Martita,
José Luis
és a családfő, aki özvegy.
Én viszem magammal a maradék konzerveket.
A hoteltől két háztömbnyire találkozunk, hogy ne keltsünk gyanút.
És én, a hajó kapitányaként utolsóként hagyom el a hotelt.
Berlin megszabadul mindentől, amit a rablás során használtunk.
Távcsövek, monitorok, számítógépek...
Felbérel egy szállítócéget, mely mindent elvisz.
Majd vonattal Spanyolországba megy.
Mindent egy ausztrál kolostorba küldünk.
Minden költséget állunk. Amolyan keresztény adomány.
Visszamegyek Párizsba.
Gondolkoznom kell.
Nem úgy volt, hogy együtt reggelizünk?
Már hívtam taxit.
Ha neked nehezedre esik döntést hoznod,
ha szerelmes vagy egy emberbe, képzeld, milyen, ha kettőt szeretsz!
Elhagyom az országot, Camille.
Nyomtalanul akartam eltűnni,
de már nem fog menni.
Ha esetleg meghoznád a döntést,
még pár napig elérsz telefonon.
Ide nem jöhet be.
- Itt lakom. - Nem mehet be.
- Ő Polignac neje. - Beengedem.
- Engedd be! - Jó, menjen!
Köszönöm.
- Camille Polignac? - Igen.
- Lavelle felügyelő. - Elmondaná, mi folyik itt?
Házkutatási parancsom van.
Nyissa ki a széfet!
Nem tudom a kódját.
A férjem munkaügyekben használja.
Mi történt?
Akkor erőszakkal kell kinyitnom.
Kérem! Szeretném tudni, mi történt.
Fúrjuk meg!
Hol van a férjem?
Van ott valaki?
Én vagyok az áldozat. Nem látják? Engem raboltak ki.
Nem dolgozik senki ezen a rendőrségen? Bassza meg!
Foglaljon helyet, Polignac úr!
Sajnálom, hogy megvárattuk. Biztos megérti, hogy sok dolgunk volt
a bírósági végzések és az előzetes bűnügyi következtetések között.
Hol volt múlt éjjel?
Ahogy már mondtam, otthon voltam. Bevettem két altatót, és reggelig aludtam.
Netán alvajáró?
Mert hajnali egy óra öt perckor lement a parkolóba.
Az nem én vagyok. De van egy ugyanilyen kabátom.
Van ez az autó, amivel elhajt a személy, akinek olyan a kabátja, mint az öné.
Felismeri?
Igen, az az én autóm. Ellopták, Watson.
Ellenőriztük a biztonsági kamerákat.
Több kamera rögzítette, ahogy az autója elhagyja a várost az N13-as úton.
A tolvaj.
Akkor biztosan a telefonját is ellopta.
Követtük a jelet, és több toronyhoz csatlakozott
a Chantilly felé vezető úton.
Véletlenül épp van ott egy háza. Jól tudom?
Miért kérdezi? Már mindent tud.
Házkutatási parancsot kaptunk.
Ma reggel átkutattuk a házát.
Nézze csak, mit találtak ott a bűnügyi szakértőink!
Itt zsinegdarabokat lát.
Nem látok semmit.
Egyeznek a lopott ékszerek címkéinek a zsinegével.
Valaki elégette őket a chantillyi otthonának a fürdőszobájában.
Látja ezt?
A vécéjében talált korom.
Ez egy kis gyémánt.
Kieshetett egy lopott ékszerből.
A kanapéja párnái között találtuk.
Még mindig azt állítja,
hogy aludt, mint a bunda, Polignac úr?
CAMILLE BEJÖVŐ HÍVÁS
- Camille? - Szörnyű dolog történt.
Át tudnál jönni hozzám?
Szia!
Jöttem, amint tudtam. Mi történt?
Gyere be!
A férjem egy aukciósház igazgatója, és...
tegnap este elloptak egy 44 millió euró értékű ékszergyűjteményt.
Hűha! Szegény fickó!
Itt van a nagy érzelmi zűrzavar, és most...
- Ez rettenetes! - Annál komolyabb.
Letartóztatták.
Ő a fő gyanúsított.
De van bizonyíték?
Úgy tűnik, elment otthonról az éjszaka közepén, és...
Bizonyítékot találtak a rablásra a chantillyi házunkban.
Egy kis gyémántot és pár darabot ki tudja, hogy milyen zsinegből.
Még mindig nem hiszem el.
Egy pillanat! A férjed üzletelt sötét alakokkal?
Voltak pénzügyi gondjai? Sokat utazott?
Persze hogy sokat utazott.
De ez volt a munkája.
Beutazta a világot, osztályozta az árverési tételeket.
De talán egy seggfej volt, és eltervezte a rablást Chapo Guzmánnal.
Hé...
Camille...
Ne gondolj a legrosszabbra!
Ha a férjed egy bűnbandához tartozna,
abból észrevettél volna valamit.
Több telefonja lett volna, félrevonult volna beszélni,
gyakran hirtelen el kellett volna mennie.
Igen. Pont így volt.
Még széf is van a falban.
Nézd!
Gyere!
A rendőrség nyitotta ki.
Lángvágóval, mert én még csak a kódját sem tudtam.
Dobozokat vettek ki onnan, benne mindenfélével.
Úgy tűnik, egy ismeretlen férfival éltem.
Egy bűnözővel.
Hé!
Camille...
Ne agyald túl a dolgot, különben beleőrülsz!
Biztosan van rá magyarázat.
Szentséges ég!
Épp amikor szülők lettetek volna.
„NE NÉZZ” POL 3.14
Nem tudtam a nevedet
Vagy hogy miért hívtalak hátra
Te csak álltál csendben
A backstage-ben
Villódznak a mobilfények
Ez az utolsó dal
Hallom, ahogyan könyörögsz
„Kérlek, abba ne hagyd!”
Látom a csillogó szemed
És azt kívánom Hogy most senki más ne nézzen
A cicaszemeid azok... amiktől meghalok
Levegőt is alig kapok
Akárhányszor rád nézek, megáll az idő
A szívverésem olyan
Mint egy üvöltés Ordít, mint ami felrobbanni készül
Bárcsak örökké velem maradhatnál !
Egyedül töltöm az éjjelt Ha más városban alszom el
De ha a szemedre gondolok A valóságot hagyom el
Ahogy a benzint égetem
Tudom, hogy ilyet még senkivel sem éreztem
A cicaszemeid azok... amiktől meghalok
Levegőt is alig kapok
Akárhányszor rád nézek, megáll az idő
A szívverésem olyan
Mint egy üvöltés Ordít, mint ami felrobbanni készül
Bárcsak örökké velem maradhatnál !
A cicaszemeid azok... amiktől meghalok
Levegőt is alig kapok
Akárhányszor rád nézek, megáll az idő
A szívverésem olyan
Mint egy üvöltés Ordít, mint ami felrobbanni készül
Bárcsak örökké velem maradhatnál !
Örökké velem
A feliratot fordította: Kertai Eszter Réka