- Itt van minden, amit kértél. - Köszönöm.
Egy borzalmas napot csak két dolog tehet csodássá.
Az első a szerelem, de itt most nem ez fordított a helyzeten.
A harmadik feleségem épp elhagyott.
A második egy több mint tízmillió eurós zsákmány. De nem is ez tette csodássá.
El akartunk lopni egy nagyobb rablással összekötő láncszemet.
Az aznapi feladat könnyű volt.
De ha rossz napod van,
talán térdre kényszerítesz egy rohadékot,
és fegyvert fogsz a fejére.
Ez a csapatom. Egy a három közül, amelyikkel raboltam,
de ez különleges, mert velük éltem az aranykorom.
Még nem tudtam, hogy beteg vagyok,
nem voltam bezárva a pénzverdébe, és az életem sem függött egy hajszálon.
Ő itt Keila. Villamosmérnök, cum laude végzett.
Kitűnő villamosmérnök.
Az eszét csak egy tulajdonsága szárnyalja túl. A beteges félénksége.
Roi.
Különleges tehetsége a zárak kinyitása és a börtönbe jutás.
Gyűlölte az életét, és az apját látta bennem, azt, aki sosem adatott meg neki.
Én meg benne a hűséges kutyámat, akit naponta sétáltatok.
Viszonzott szerelem volt első látásra.
Damián. Ő több dologgal foglalkozik.
Nappal egyetemi tanár, szabadidejében pedig bűnöző.
Mint minden zseni, ő is eléggé szétszórt.
Bruce.
A mi mindenesünk.
Mindenhez ért. Fegyverekhez, autódarukhoz és hőlándzsákhoz.
Lefogadnád, hogy nincs tíz mikronnyi szürkeállománya...
de veszítenél.
Köszönöm.
Lássuk csak! Antonio Vals úr?
Én vagyok.
Ez egy bírósági végzés. Kérem, jöjjön velem!
Mivel vádolnak pontosan?
Történelmi örökség kisajátítása, régiségek csempészete,
vagyon elvonása.
Ezekért több mint kilenc év börtönbüntetés jár, Vals úr.
Ezek nem rendőrök.
Valami bűzlik.
Nyissa ki az ajtót!
Nyissa ki azt a vitrint!
Elnézést! Igen, te. Nem vagy rendőr, ugye?
És te sem.
Mi folyik itt?
Na ne már! Mi folyik itt?
Képzelje el, hogy a börtönzuhanyzóban
a cellatársaival szappannal a kezében az etruszk művészetről cseveg!
Van egy jó hírem. Nem vagyok rendőr.
Nem jelentem fel a rendőrségen, de cserébe elviszem ezt a kelyhet.
Ez a mi titkunk marad.
Beszélni akarok a vezetőtökkel.
- Üljön le! - Ne érjen hozzám!
Mutassa a jelvényét és jelvényszámát! Ki itt a főnök?
Ki emelte fel a hangját?
Hé! Én.
Mit csinálnak itt? Nincs joguk bejönni ide.
Ismerem Morán felügyelőt. Beszélek vele.
Jó. Vegye elő a telefonját! Hangosítsa ki, beszéljünk vele mindketten!
Jól van.
Tegye le az asztalra!
Majd én feloldom.
Kár. Nincs térerő.
Látni akarta a jelvényemet, ugye?
Tessék! Beretta M9.
Itt a másik jelvényem.
Parabellum, nyolc lövedékkel.
Akar még jelvényt látni?
Nem. Arra nincs szükség, uram.
A temetők tele vannak idiótákkal, akik rossz napot választottak a hősködésre.
Valaki kísértést érezhet, hogy jelentse ezt az izgalmas estélyt,
úgyhogy mutassák meg az igazolványukat, hogy tudjuk a címüket! Gyerünk!
Te meg velünk jössz.
- Most kezdesz majd szédülni. - Ne!
Érzed? Összeszorult a gyomrod.
Kiszáradt a szád.
Igen.
Átgondolhattad volna,
mielőtt egy darab szarként bánsz velem, és hősködsz, de ki előtt?
- A nejed előtt? - Nem.
Nem? Akkor a...
csajod előtt?
Nem akartam felemelni a hangom. Ideges lettem.
- Esküszöm. - Mióta ismered?
Pár hónapja.
Eljut az agyadig, mit tettél?
Nem.
A szerelemben az a legjobb, hogy a legjobbat hozza ki belőlünk.
Még egy magadfajta féregből is. Térden állva könyörögsz.
Pár másodperce hősködtél és kiabáltál velem.
De a szerelem véget ér, te idióta.
Véget ér.
Nem érdemes meghalni a szerelemért.
A NAGY PÉNZRABLÁS BERLIN
KÉREM, NE ZAVARJANAK
Van egy új lány a csapatban.
Azt mondtad, öten leszünk. Ő mihez ért?
Semmihez. Csak figyel és hallgat. Ez amolyan tolvajgyakorlat-féle.
Úgy hívják... Bocsi, milyen nevet is választottál?
Cameron.
Feszegeti a sebesség határait, veszélyesen él, igazi adrenalinbomba.
De nem ezek miatt van köztünk.
Valami fájdalmasabb dolog miatt.
Leülnél az új társaid közé?
Biztos azon tűnődtök, mit csinálunk ebben a párizsi hotelben.
Mi mást csinálnánk azon kívül, hogy élvezzük...?
NE NÉZZ!
Azért jöttünk, hogy tanulmányozzunk egy rablást,
mely sakkba kényszeríti Európát.
Minden tíz napja kezdődött Madridban, amikor ezt elloptuk.
Ez egy IV. századi kehely. A francia szakrális művészet kincse.
Ez így 40 000 eurót ér.
De elintézzük, hogy 44 milliót érjen.
Damián?
Ez az útlevelünk, hogy ékszert lopjunk 44 millió értékben.
Ez lesz a mi nagy bűvésztrükkünk.
Hogyan változtassuk a kelyhet 63 európai királyi ékszerré,
melyek jelenleg 34 városban vannak szétszórva.
Zürich, Bécs, Milánó, Szentpétervár...
Eltart egy darabig, míg rablást végzünk el 34 városban.
Egy estébe fog telni.
De először megöregítjük ezt a bronz ereklyét
ammónium-kloriddal.
Toureaux atya,
Santana professzor úr vagyok a Salamancai Műszaki Egyetemről.
Ő Vázquez professzor, a francia szakrális művészet szakértője.
A többiek földradartechnikusok, és ásatást végeznek.
Örülök a találkozásnak.
- Beszél spanyolul, atyám? - Édesanyám spanyol.
- Remek! - Tudom, kik maguk.
Utánanéztem maguknak a neten.
A több mint 650 találatot láthatta,
amit a régészeti munkánkról publikáltam.
Ásatások, már nem elérhető könyvek, tudományos folyóiratok,
felfedezések, díjak...
Kérem, jöjjenek velem!
Örömmel.
Jó reggelt, fiúk! Remek munkát végeztek.
Magunkra hagynátok egy kicsit?
Segítünk az új raboknak beilleszkedni. Kiengedik őket, míg dolgoznak.
Munkát kapnak, hogy könnyebb legyen megbirkózni a második eséllyel
a társadalomban.
Csodás munka.
Igen. És kegyes is, atyám.
A santiagói katedrális archívumában találtunk olyan iratokat,
melyek egy itt fellelhető régi templomra hivatkoznak.
Ezt zarándokok írták, és egy bencés kódexben is szerepel.
Elárasztjuk iratokkal és latin szavakkal. Nem lesz ideje gondolkozni.
És a Saint-Martin-des-Champs-kódexben.
Itt ez áll: „Agnus Dei, qui tollis peccata mundi.”
Nem értem.
Ez a kódex az V. századból származik, de az én templomomat 1240-ben építették.
Ha a megállapításaink helyesek, Párizs legrégibb temploma
nem a St-Germain-des-Prés apátság...
hanem az, ami a talpa alatt van.
Mi történik, ha egy papnak, aki szerelmes a templomába, azt mondják,
felbecsülhetetlen értékű kincs van a talpa alatt?
Állati kanos lesz.
Ha már elhozták, menjünk le a kriptába a földradarral!
Mit gondolnak?
Várj!
A földradar alapokat talált.
A földradar nagy előnye,
hogy senki sem érti, mit ír a kijelzője.
Körülbelül öt méterre alattunk.
Így az atya néz majd minket, és igyekszik megérteni, mi történik.
Látja majd a csillogó szemünket, az elfojtott izgalmunkat.
Történelmi pillanatnak érzékeli majd.
Ezek kváderköveknek tűnnek!
Ez egy félköríves boltozat lehet.
És amikor már ráharapna a mézesmadzagra...
kipukkasztjuk a lufit.
Nem világos.
Mi nem világos?
Az, hogy a földradar maradványokat talált, még nem jelenti, hogy van is ott valami.
Több bizonyíték kell, hogy ásatást végezzünk.
Megingathatatlanul kell bíznia bennünk.
Nem fogunk pusztán illúzióra alapozva hamis régészeti ásatásba kezdeni.
Ahhoz kell valami kézzelfogható.
Miért akarunk hamis régészeti ásatást egy kriptában?
Mert van ott egy rejtett bejárat.
A Párizs katakombákba.
Háromszáz kilométernyi alagút 20 méterrel a föld alatt,
melyeken a városban bárhová eljutni.
Mi pedig
pontosan ide akarunk...
megérkezni.
A kriptától 45 méterre.
Ahová minden európai arisztokrata család elküldte az ékszereit,
hogy Berlin bácsi hazavigye őket.
És mi van ott? Egy páncélterem?
- Nem. - Egy múzeum?
Nem.
Párizs legnagyobb aukciósháza.
Csak egy gond van.
És mi az?
Az ékszereket nem egyszerre küldik el.
Apránként érkeznek a 34 városból.
De akkor hogyan lophatnánk el őket egyetlen este alatt?
Úgy, hogy kiderítjük, mikor érkezik az utolsó darab.
Ezért jöttünk ide.
Az aukciósház igazgatója, Polignac úr ott, szemben lakik.
Csak ő tudja a pontos dátumot és időt.
- Nem akarsz új frizurát? - Nem, kösz.
- Biztos? - Igen.
Tényleg muszáj kiöltöznünk?
Keila, sok rablónak van egy buta szokása: rablónak öltöznek, vagy kényelmes ruhába.
Mint akik melegítőben utaznak repülőn.
De ha zárat akarsz kinyitni egy puccos párizsi környéken,
a legjobb, ha ünneplőt viselsz.
Nem gondoljátok?
És ezzel a tortával ki gondolná, hogy rablók vagytok?
Kötöttél masnit?
Roi, talán meglep, amit most mondani fogok.
De a szerelemben is van pár határ, amit nem léphetsz át.
Láttam, hogy milyen csillogó szemmel nézted Cameront.
Nem, egyáltalán nem.
Ő nézett engem, én meg elfordultam.
Remek. Ha rád néz, te elfordulsz. Tökéletesen megértetted.
Az a lány rengeteg drámán van túl, de nem most kell beszélnünk erről.
Többek között beutalták egy pszichiátriai osztályra.
Mivel én nem vagyok jó apafigura, te játszod majd az apát.
Szeretném, ha vigyáznál rá.
De ne bámuld a tetkóit,
és tarts kellő és tisztes távolságot!
Érted, mire akarok kilyukadni?
Igen.
Nagyszerű.
Figyelem! Elhagyják a házat.
Sietnünk kell.
TAXI FOGLALT
Bruce, kövesd őket, hátha visszajönnek.
Feszültnek tűntök.
Egy pár vagytok, bulizni mentek,
nem egy ravatalozóba.
- Teljesen rám támaszkodsz. Nem érem el. - Fedezlek. Jön egy pár.
Nem érem el.
Álkulcsot próbálok bedugni egy 11 milliméteres lyukba.
- Mit a fenét csinálsz? - Most hátha eléred.
NINCS JEL
Kinyitottam.
Keila, te jössz.
Roi, nézd át a lépcsőket!
Három zár van.
Vigyázz! Egy szomszéd épp bemegy.
Siess!
Itt!
Kész.
Első.
Második.
Cameron!
Hat, öt, hét, nyolc.
Nyitva.
Látsz?
Igen.
Oké. Látsz?
Igen.
Rendben.
Mind a 12 működik. Menjetek ki!
Készen vagyunk.
Bújj el!
Bassza meg! Jön valaki.
A riasztó, Keila.
Quentin?
Gyerünk, Milo!
Keressük meg Quentint! Quentin! Hol vagy?
Quentin?
Quentin!
Nyugi!
Hát itt vagy! Játszani akarsz, rosszcsont?
Gyerünk! Menjünk, Milo!
Menj innen!
Gyere ide! Gyerünk! Menjünk!
Gyere!
Gyere ide! Gyerünk, Milo!
Menjünk!
Elment.
Mi ez a csizma, muskétás?
Oké. A fickó már az utcán van. Kimehettek.
- Beszélhetünk? - Persze. Gyere be!
Nem. Inkább itt maradnék.
Csupa fül vagyok.
Már mondani akartam, de be voltunk poloskázva.
Amikor feszegettem a zárat, és megfogtad a fenekem,
átlépted a határt.
Ne vedd magadra, nincs veled bajom,
csak szeretném, ha szakmai kapcsolat lenne köztünk.
Az volt. Segítettem kinyitni a zárat.
De ne aggódj! Értettem. Au revoir.
A tükrös dolgot is észrevettem. Néztél, amikor öltöztem.
Bizarr dolog, nem?
Szuggesztív mentális képet készítettem.
Van, hogy éjjel felébredek, és megujjazom magam.
Úgy vissza tudok aludni.
Vannak erre gyógyszerek.
- Tényleg? - Úgy értem, az álmatlanságra.
Nagyszerű. Megjegyeztem.
Még valami?
Nem akarok félreértést.
Félreértést?
Hogy van köztünk bármi, feltételeznéd, hogy lehetne, esetleg bepróbálkoznál.
Értem.
Az utolsó kapcsolatom...
az első volt.
Azóta a pasikban
csak a lejárati dátumukat látom.
Itt van, a homlokukon.
Október 25.
Úgyhogy ne aggódj! Nem lesz semmiféle félreértés.
- Akkor minden világos. - Így van.
Menj le az előcsarnokba egy turmixért!
Elegáns vagy a Harry Potter-szemüvegedben.
Ez kamu.
Jól nézek ki benne.
- Berlintől kaptam. - Ó, Berlin!
Egy ideje barátok vagyunk. Én vagyok a helyettese.
Mindent megteszel, amit kér?
Ő mondta, hogy tisztázd velem a dolgokat?
Olyan engedelmes vagy!
Kért még valamit. Hogy legyek a bébiszittered.
Mert úgy tűnik, nem vagy teljesen százas.
Úgyhogy viselkedj jól, oké?
Vagy nem kapsz turmixot.
Jó éjt, helyettes úr!
Van bármi újdonság?
Alszanak. Te miért vagy ébren?
Nem tudok aludni.
Hallottál felőle?
Az ügyvédje címéről és bankszámlaszámáról.
A harmadik válás nehezebb, mint az első.
De légy optimista!
Talán véget kellett érnie, mert nem volt jó.
Én 24 éve vagyok együtt a nejemmel.
Mielőtt megismertem, volt két szar kapcsolatom.
- Életed szerelmére várni kell. - Kérlek, ne mondd ezt!
„Életed szerelme” csak mendemonda.
Sajnálom, hogy ezt mondom, de...
a szerelem elhalványul.
Csak a kezdeteknek van értelme.
Akkor minden csodálatos.
Amikor minden dal rá emlékeztet.
Amikor vacsora közben mindent elmondasz neki,
és folyamatosan mosolyogsz.
Nem. A szerelem az, ami ezek után jön.
Amikor vége a varázslatnak.
Amikor csöndben tudsz vacsorázni, mert békességet érzel.
Egy pillantásból tudod, mit gondol. Hogy szerethetsz valakit, ha nem ismered?
Nem ismertem túl jól a harmadik nejemet.
De, Damián, a harmadik házasságom pokol volt.
Nem ezért vagyok szarul.
Igazából azért jöttünk Párizsba, hogy élvezhessem a szingli létet.
De végül...
Végül szomorú egyedül aludni egy nagy ágyban.
Nem tervezgetsz...
és nincs senki...
akire gondolhatnál...
megszállottan.
A szerelem energiája.
Ez hiányzik.
Feküdj le, majd én itt maradok.
Ledőlök egy kicsit az ágyadba.
- Miért az én ágyamba? - Mi a baj ezzel?
Hogy az emberek folyamatosan méreganyagokat ürítenek.
Fülzsír, bőr, szag, izzadság.
- Haj! - Nem tudtam, hogy ilyen finnyás vagy.
Váltsuk egymást az ágyban egy ötcsillagos szállodában?
Cseszd meg! Alszom pár órát, és visszajövök.
KÖLTÉSZETI ANTOLÓGIA VINÍCIUS
És most szeretném, ha meghallgatnátok egy dalt a barátnőmtől.
Camille!
Adjátok oda neki a gitárt!
Ő az én kutyám.
És abban a pillanatban,
sok álmatlan éjszaka után...
elaludtam.
Most nyomjuk le!
Oké. Idehoznád a gumikalapácsot?
- Mit csinálsz? - Semmit.
Láttalak.
És nem szereted, ha nézik a feneked?
Hát nem. Undorítónak tartom.
Én szeretem, ha néznek, amikor mondjuk levetkőzöm a parton.
Nem undorító.
Tudod, mi az undorító?
Amikor leveszed a pólód, és a szőrös hasad rálóg az övedre.
Sőt, elárulok egy titkot.
Mielőtt elmegyek otthonról, az egész testemet beolajozom.
Így, amikor leveszem a pólóm a parton, ragyog a bőröm.
Hűha! Lefogadom, hogy sokat csajozol.
És? Szóval dugni sem szeretsz?
Mi? Úgy kérdezed, mintha az valamiféle hobbi lenne.
Mint a horgászat vagy a tenisz.
Figyelj! Ezeket vagy szereted, vagy nem. Én személy szerint imádok dugni.
Főleg az első alkalmakat szeretem, amikor felfedezel...
ezt-azt, minden apróságot.
Mit értesz „ezt-azt” alatt?
Ha találkozol egy lánnyal, fantáziálsz. Ez elkerülhetetlen.
Ekkor megtudod, milyen színű a körme a lábujjain,
milyen fehérneműt hord, hogy leborotválja-e...
Tudod, hogy a magadfajták lassan kihalnak?
Nem vetted észre? Senki sem mesél viccet, vagy bókolgat.
Senki sem mondja, hogy „Jó a segged, kő kóla?”.
Oké. Egy szót sem szólok. Befogtam.
Végeztünk.
Elképzelted, hogy nekem milyen?
Mint mondtam, amikor találkozol egy nővel, fantáziálsz.
És rólam miket fantáziáltál?
Fehér pamut fehérnemű, ami kicsit sportos, és nem borotválod.
Jó, elég! Hagyjuk!
Mi az? Valami rosszat mondtam?
Nem baj, ha erdő van odalent. Azt is szeretem.
Mindig ilyenekről beszélsz. A szexről, a szőrzetről meg az alsóneműkről.
Sosem fogjuk megérteni egymást. Felszínes vagy. Sisakot fel!
- Elástátok? - Igen.
Jó. Roi, Cameron, elhatároljuk ezt a területet, mintha már ástunk volna ott.
Jó reggelt mindenkinek! Damián!
Dél van. Hol voltál?
Elaludtam. Tegnap este megismertem egy nőt.
Egy füsttel teli bárban, ahonnan az emberek nem akartak hazamenni.
Felment énekelni a színpadra. Egy kutyával.
Én meg örökre ott akartam maradni. Az a kutya akartam lenni.
Tégy meg egy szívességet! Gyere el velem!
- Menjek? - Igen. Hogy beszéljek vele.
Tudod, milyen érzés, amikor annyira elbűvöl valaki,
hogy mindent tudnod kell? Ki ő, hogyan beszél...
Hogyan nevet.
Bárcsak láttad volna, hogyan nevet!
Csupa fény!
Este visszamentem, hogy leváltsalak, de nem voltál ott.
Polignac asszonyt sem láttam a 12 kamera egyikén sem.
És elgondolkoztam. Tudom, talán őrültségnek hangzik,
de az a lenyűgöző nő véletlenül nem Polignac neje?
De igen, de ennek mi köze van bármihez?
Hatalmas fejetlenség van itt. Egy nyamvadt régészeti ásatást végzünk.
Idejövünk tartógerendákkal, légkalapácsokkal, buldózerekkel,
te meg azt kéred, kávézzak veled és a nővel, akinek a férjét kiraboljuk?
Igazad van.
Annyira szeretnék megismerni valakit, hogy veszélybe sodortam a tervet és...
mindannyiótokat.
Andrés, négymilliárd nő van a világon.
Ne bonyolítsd a dolgokat a nővel, akinek a férjét kiraboljuk!
Jön a pap!
Uram, itt van valami.
Erős a jel.
Mintha bronz lenne.
Ez egy kehely!
Mintha bizánci lenne, ugye?
Több idő kell az ásatásra, atyám.
Legalább három hét. El kell hoznunk néhány gépet is.
Kérek utcahasználati engedélyt, hogy parkolhassanak a furgonokkal.
Pontosan miért is várunk itt?
Volt, hogy megláttál egy nőt a vonaton vagy a metrón,
és meg akartál tudni róla többet?
Igen, persze.
Ez történt velem tegnap este, abban a bárban.
Várom, hogy visszajöjjön és beszélgethessünk.
Két perc. Két perc, és nem több.
Két perc? Jobb lenne egy óra, és egy kávé mellett megismerni a másikat.
Pontosan két perc a kulcs.
Amikor elbűvöl egy nő, megszállottá válsz.
Ha megszállottá válsz, cseszheted. Sebezhető leszel.
Te is olyan ijesztő barom leszel,
aki igyekszik megnevettetni, és randiért könyörög.
Nem így kell csinálni.
Akkor hogyan?
Katonai stratégiával. Járőrözöl, lecsapsz, elmenekülsz.
Megkörnyékezed, egy kis beszélgetés,
aztán visszavonulsz.
Le kell nyűgöznöd azzal, hogy évek óta te vagy az első férfi,
aki nem csak arra gondol, hogy lefektesse.
Értem. Ravasz stratégia.
Itt jön!
Gyere majd be, és tegyél úgy, mintha évek óta nem láttál volna!
Pontosan két perc, Roi. Nem több.
A könyv! Add ide a könyvet!
Köszönöm, Bastian.
Kérsz egy croissant-t és narancslevet?
- Igen, kérlek! - Máris.
Köszönöm.
Jó reggelt!
- Mit adhatok? - Egy tejeskávét.
- Máris. - Kösz.
Elnézést! Maga Camille?
Igen. Találkoztunk már?
Nem.
- Merci. - Épp Párizsban nyaralok.
A nevem Simón.
Tegnap este volt szerencsém hallani, ahogy énekel.
Lenyűgözött.
Beszélek spanyolul. Valójában mexikói vagyok. Camila.
De a franciák Camille-nek hívnak. Nyolc éve élek Párizsban.
És köszönöm a kedves szavakat, de nem vagyok énekes.
A PARADICSOMRÓL
Szereti Dupond-t?
Ne mondja, hogy maga is szereti!
Nehéz olvasmánynak tartom.
Milyen unalmas!
Ugye?
Igyekszem a végére érni. De ha szerencsém van, előbb elveszítem.
- Köszönhetett volna tegnap. - Nem akartam zavarni.
Amíg énekelt, folyamatosan azon tűnődtem,
azon gondolkoztam, milyen zenéket hallgathat.
Eszembe jutott úgy 20–30 dal.
Nincs Spotifyom, de van pár lemezem. Tegyünk egy próbát, hátha eltalál párat.
Egy helyett kettőt mondok.
Ha eltalálom, elvisz egy különleges helyre.
A V-vel kezdem.
Vanessa Paradis.
És Vinícius de Moraes.
Szép volt! Mindkettőt eltalálta.
És most megosztok egy jó hírt.
Nem kell elvinnie sehova, mert egy rég nem látott barátomat várom.
Nézze, épp most jön!
De rég láttalak! Hogy vagy?
Ezer éve!
- Hogy vagy? - Remekül.
Megpróbálok máskor is benézni,
remélem, újra hallom énekelni.
Rendben. Enchantée.
- Enchanté! - Jó időtöltést!
Köszönöm. Imádom Párizst.
- Viszlát! - Viszlát!
Viszlát!
Csak lazán! Erre! Nagyszerű! Erre!
És most leülünk ide, jó?
Az ajtóhoz közel,
hogy lássuk, bogarat ültettünk-e a fülébe.
- És azt miből tudjuk meg? - Az egyszerű.
Ha kifelé menet ránk néz vagy elmosolyodik,
jó munkát végeztünk.
Haver! Ne nézd!
- Mesélj valamit, Roi! Hogy van a nagyid? - A nagyim?
Jön. Gyerünk! Mondj valamit!
Nagyon jól van, otthon. Olyan, mint mindig.
És amikor meglátogatjuk...
Bassza meg...
Mi történt? Ránk se nézett.
Biztosan tudja, de ez a nő Polignac úr felesége.
Talán ez volt a gond. Férjnél van.
Nem. Talán nem figyeltem rá eléggé.
Nem szerettem bele őrülten, mint minden más férfi.
Talán annyira énközpontú, hogy meleg párnak hitt minket.
Látta, ahogy kapálóztál az ajtóban. Mintha Madonnát láttad volna!
Azt mondta, tegyek úgy, mintha rég láttam volna.
És mi volt az a három puszi?
Itt így köszönnek.
Te francia vagy? Én az vagyok? Kurvára fura két puszizkodó spanyol!
- Igen. - Nem ültettünk mi bogarat sehova.
Tönkretettük ezt a kapcsolatot.
Uram, a pulton hagyta a könyvét.
Úgy festek, mint aki szereti Dupond-t?
Cameron, jelöld meg az alagutakat! Nem mindenki jutott ki.
AZ ÁRTATLANOK TEMETŐJÉNEK MARADVÁNYAI 1786 ÁPRILISA
Arra.
Arra?
Nem.
Arra.
Pontosan...
itt van.
Ásunk egy 14 méteres alagutat 27 fokos lejtővel,
hogy elérjük az aukciósház támfalát az alagsorban.
Mindig a lézer irányába kell ásnunk.
DURÁN BESZÉDE A SORBONNE-ON
Halló?
Késni fogok, drágám.
Kérlek, hozd le a ruhámat, különben elkésünk a koncertről.
Milyen koncertről?
Az operából. Három napja mondtam.
Sajnálom, Camille.
Elfelejtettem. Fél óra múlva vacsorázom az olasz nagykövetségen.
Mondtam, hogy fontos. A barátaim zenélnek.
Gáz van a franciáknál, uram.
Polignac elfelejtett egy koncertet. A nő dühös.
Sosem kérek semmit. Én mindenhova elmegyek veled.
Most már nem mondhatom le, drágám.
Emlékeztethettél volna reggel.
Szóval már emlékeztetnem kell téged a terveinkre?
Hagyjuk! Elmegyek egyedül a koncertre.
Azt várja, hogy emlékeztesse a terveikre? Barom!
- A szmokingomat! Kell a szmokingom. - Hova megy?
Az operába.
Fényezd ki a cipőmet! Gyerünk!
Vázquez professzor?
Igen, atyám?
Hoztam üdítőt és ennivalót.
Nem kellett volna.
Igazából... szeretnék kérni egy szívességet.
Kölcsönadná a kelyhet?
A kelyhet? Miért?
Spanyolországba utazom, és el akartam menni az egyetemére,
hogy megmutassam a dékánnak.
Ilyen kezdeti fázisban nem osztunk meg híreket az ásatásokról.
Ennek több oka is van, de a főleg biztonsági okokból.
De a dékánnak tudnia kell.
Ez így igazságos.
Hogy ne tudhatná, hogy van itt egy IV. századi kehely,
és talán itt van Párizs legrégebbi temploma?
Ez még korai, atyám.
Én megértem, hogy maguk akarják közölni a hírt,
de ez az én templomom, és én közlöm vele.
Hol van a kehely?
Miért nem viheti el a kelyhet?
Ez az ő temploma.
Az ő kelyhe.
Elviszi.
HARAPÓS KUTYA
Köszönöm, professzor úr!
Megyek pakolni, fél nyolckor indul a gépem.
Viszlát!
- Damián? - A pap elvitte a kelyhet.
Át akarja vinni a vámellenőrzésen, és meg akarja mutatni a dékánnak.
Tizenkét óra múlva rájön a csalásra, és jön a rendőrség.
A mesteri rablás terve, melyet álmatlan hónapok alatt, eufóriában dolgoztunk ki,
egy pap hiúsága miatt a darabjaira hullott.
Nekem kéne emlékeztetnem rá, hogy a dölyfösség főbűn,
és azzal, hogy ezt elfelejti, a pokolra jut.
De a nő ott volt szemben, és nem tudta, hogy rám vár,
sem hogy együtt megírhatnánk a világ legszebb szerelmi történetét.
A bolygók állása megadta nekünk a lehetőséget,
hogy együtt mehessünk el az operába. Ez volt a nagy dilemmám.
Döntenem kellett két olyan dolog között, ami hajtja a világot. Pénz vagy szerelem.
Jól figyelj, Roi!
Meg kell szereznünk azt a kelyhet.
Szerezd vissza bármi áron!
Felőlem fel is akaszthatod a papot a reptéri mosdóban,
de a kehellyel térj vissza!
Mindegy, hogy a szerelem véget ér vagy elhalványul.
Ez az élet egyetlen értelme.
Camille!
A NAGY PÉNZRABLÁS BERLIN
A feliratot fordította: Kertai Eszter Réka