"Hun noterede på filosofisk vis datoer, som de passerede i årets gang.
Hendes fødselsdag og alle andre dage,
personligt tilpasset hændelser, som hun havde del i.
Hun tænkte pludselig en eftermiddag, at der var endnu en betydningsfuld dato.
Hendes egen død.
En lumsk og usynlig dag, der lå blandt alle årets andre dage,
men ikke desto mindre lå den der.
Hvornår blev det?"
Forstår du det?
Det tror jeg.
Så vi har en fødselsdag.
Og en dødsdag. En dag, hvor vi skal dø.
"En lumsk og usynlig dag."
Elsker du ikke det?
Det overvældede mig, da jeg var 14, så du er klar til det nu.
Glædelig jul.
Jeg har skrevet indeni.
"Du får den aldrig læst.
Glædelig jul alligevel.
Kærlig, er det vel, hilsen. Em.
December 1988."
Det er rørende.
Tak.
-Undskyld. Jeg har intet til dig. -Det er okay.
Jeg tager penge fra din pung senere. Eller din fars.
Halløj, I to.
Middag.
Tak, Alison.
Jeg skal nok læse den.
Tak.
-Skal vi gå ned? -Ja.
SAMME DAG
NÆSTE ÅR
22. DECEMBER 1988
15. JULI 2003
Mor!
Jubi!
Ind med dig, skat. Kom nu.
Callum er allerede deroppe. Jeg kommer om et øjeblik.
Jeg vidste, du ikke skulle være taget til det.
Hvad mener du? Det er min dag. Vi hyggede os.
Jeg blev ringet op af mødre, der sagde…
-Det passer ikke. -Hvad passer ikke?
Hvad end du vil sige.
-Du har drukket. -Nej.
Der var flaskeøl til festen.
-Og vodka? -Til en børnefødselsdag?
Næppe.
Nu, du siger det, var der noget vrøvl efter frugtbuddingen.
Dexter, jeg kan lugte det.
Vodka lugter ikke.
Det er min skyld.
Det var ikke en god dag i dag.
Det er bare en dag.
Dex, kom ind.
Ellers tak, men jeg skal noget.
-Pas på. Fulderik. -Beklager.
Jeg må ikke sælge dig noget.
Okay.
Taxa.
Flyt dig, dit røvhul!
Skal du have en dans?
For et år siden døde Emma.
Blev dræbt, skulle jeg sige.
Blev dræbt
af en uagtsom chauffør.
Undskyld, Barbara.
Dexy er deprimerende.
-Hvad laver du? -Hvad?
Hvad?
-Hvad fanden laver du? -Din skide nar! Steve!
Jeg talte med dig.
Vent! Nej, vent!
Jeg skal have mit kreditkort. Vent.
Callum!
Undskyld, Sylvie.
Dexter, kom nu.
Græd ikke. Bare… Hør her.
Vi skal bare have dig vasket.
-Jeg bad dig passe hende i to minutter. -Hun vil kun have dig.
Hvorfor mon? Du prøver ikke engang.
-Nu igen. -Hun interesserer dig ikke.
Det viser du tydeligt. Undrer det dig…
Hvorfor skal vi tale om det lige nu?
I guder.
Ind med dig.
Jeg sætter en suppe over.
Ingen suppe.
Du skal spise noget.
"Hun noterede på filosofisk vis datoer, som de passerede i årets gang.
Hun tænkte pludselig en eftermiddag, at der var endnu en betydningsfuld dato.
Hendes egen død.
En lumsk og usynlig dag, der lå blandt alle årets andre dage."
Forstår du det?
Det tror jeg.
-Så vi har en fødselsdag. -Og en dødsdag. En dag, hvor vi skal dø.
"En lumsk og usynlig dag."
Hun var lidt bedugget, ikke?
Måske lidt.
Jeg tror, hun var nervøs.
Al den råben om velfærdsstaten.
Hun er socialist. Hun er lidenskabelig.
Socialist eller ej er der ingen grund til at råbe.
Hun kaldte mig borgerlig fascist.
Dexter.
Jeg har en bedre flaske end den, du kan tage med op.
Den er fin.
Tak.
Dexter?
Skal det her være en årlig begivenhed?
Hør, jeg vil ikke have…
…en fortrolig snak.
Vil du?
Nej.
Det vil jeg helst ikke.
Lad os bare sige, at jeg tror, at det bedste, du kan gøre,
er at prøve at leve dit liv, som om hun stadig var her.
Synes du ikke, det ville være bedst?
Jeg ved ikke, om jeg kan.
Du er nødt til at prøve.
Hvad tror du, jeg har lavet de sidste ti år?
15. JULI 2003
15. JULI 2004
Pis! Undskyld. Jeg ville ikke komme for sent.
Jøsses.
-Surprise! -Surprise!
Surprise.
Vi syntes ikke, du skulle være alene i aften.
Flot lejlighed. Kunne ikke være tættere på parken.
-Eller længere fra en undergrundsstation. -Den er ikke færdig.
Jeg pakker stadig ud.
Kom så, skat. Værsgo.
Tænk, at der er gået to år.
Skål for dig, Dex.
Ny begyndelse.
Og for Emma.
-For Emma. -For Emma.
Jeg bliver ved med at kramme dig.
Blev dine børn ammet, Stephen?
Hvad?
Nej, vi… Folk gjorde ikke…
Nej.
Bygningsinspektør.
-Den lyder solid nok. -Tja. Jeg har købt lejligheden nu, så…
Det er sødt af jer alle at komme.
Hvad skal vi ellers gøre?
Sidste år tog jeg tilbage til vores gamle lejlighed i Clapton
og stod udenfor og følte ingenting.
Jeg følte noget.
At hvis du havde beholdt den, havde du tjent styrtende.
-Clapton er eftertragtet. -Graham, kan du holde fri?
-Det var et skodsted. -Den var bedre end din skide bollehybel.
Enig. Det var en latterlig lejlighed.
Den var fantastisk.
Emma kunne ikke lide den.
Måske skulle vi gøre det her hvert år.
Vi taler om vores minder om Emma.
Og ser til hinanden.
Som Ian. Du godeste.
Jeg har ikke set dig siden… Siden Emma slog op med dig.
Småkager.
Jeg henter dem.
Hej.
Det må være en meget slem dag for dig.
Det ved jeg nu ikke.
Det er bare en dag.
Tillys invitation overraskede mig.
Jeg var glad. Eller…
Ikke glad.
Hvordan går det, Dexter?
Jeg har altid tænkt, du var en nar.
Som du sikkert ved. Bare lidt…
…overvurderet.
Men…
Men Emma…
Hun elskede dig højt.
Ja. Det kunne man ikke sige imod.
Du gjorde hende så lykkelig.
Det var irriterende.
Egentlig ikke.
Nå.
Jeg…
Jeg må hellere komme tilbage til familien.
Ikke mor og far.
Jeg har kone og tre børn nu.
Wauw. Har du?
Undskyld. Lød det, som om jeg hoverede?
Nej, slet ikke.
Hør.
Pointen er vel…
Hvad er pointen?
Jeg forventede ikke noget af det.
Det virkede ikke, som om det lå i kortene for mig.
Så jeg ville bare opfordre dig
til ikke at give op.
Godt så.
Taunton.
Hvad er der i Taunton?
Der bor vi.
Er det ikke tre timer væk?
Sådan cirka.
Og du kom den lange vej?
Pas på dig selv, Dexter.
Kom nu.
-Vi skal gå. -Skal alle gå?
Jeg tænkte, det var nok, og du kunne bruge lidt fred.
-Graham. -Tak, far.
Er alle børn til stede? Har alle været på wc?
Godt. Kom så.
Farvel, grimrian.
Vi elsker dig.
-Farvel. -Farvel. Okay.
Den første til bilen får forsædet. Kom så.
Jeg vil ikke være træls, men du har brug for en til at se på stukken.
Super.
Ring, hvis du har brug for det. Du er nået langt i år.
Det med dig og Callum gør mig ondt.
Det er fint.
Det var min dumme fejl.
-Du har ret til at grine inderligt. -Det ville jeg aldrig gøre.
Nå. Nu, vi begge er alene, burde vi måske finde sammen igen.
-Det ved jeg nu ikke. -Dexter, jeg laver sjov.
Nå, på den måde.
-Skal jeg lave flere grimasser? -Nej. Det var sjovt.
Det var sjovt.
Jeg arbejder på det.
Jasmine.
Et øjeblik.
-Farvel, far. Jeg elsker dig lidt. -Jeg elsker dig en smule.
-En anelse. -En kende.
Vi ses på lørdag.
Jeg har ikke noget imod det.
Hvis du kom af med det hele.
Det ville jeg aldrig gøre.
Men behold billederne.
Jeg var faktisk ret smuk i mine tyvere.
Selvom jeg ikke satte pris på det dengang.
Det gjorde jeg.
Nogle gange gjorde du.
Nogle gange gjorde du ikke.
Det vil ikke altid være sådan her.
Hvorfor ikke?
Hvad vil ændre det?
Tiden.
Nej, det…
Jeg kan mærke solen titte frem, Em.
Ja, du er sjov.
Nå.
I det mindste kan du besvime på dit eget tæppe i år.
Der er ikke nok i flasken til det.
Ja.
Så tager du i kiosken.
Og du køber et par flasker mere og måske nogle cigaretter.
Og så ryger du dem herinde, hvilket du vil fortryde,
for du får aldrig lugten helt ud.
Og Tilly ringer senere.
Og Sylvie.
Men du vil ikke lyde trist eller fuld, så du tager den ikke.
Og så må du ringe til dem begge i morgen
og sige, du faldt tidligt i søvn.
Og din far, for de har også ringet til ham.
Men de tror ikke på dig.
Og du føler dig skyldig og har tømmermænd og føler dig som…
…lort.
Hele dagen.
Og sådan fortsætter det.
Indtil det ikke gør.
For en dag
gør det det ikke.
15. JULI 2007
Undskyld mig. Kan du holde dig væk fra græsset?
Nå. Ja.
Undskyld. Engang måtte man…
…danse her.
Her bor jeg.
Du skulle have sagt hej.
Hvornår?
Da du så mig før.
Far, hvad lavede du, da du boede her?
-Hvad jeg lavede? -Ikke meget, så vidt jeg husker.
Jo. Jeg gik til mange fester.
Far, se. Der er folk deroppe.
Det er Arthur's Seat.
Hvem er Arthur?
Tja. Det vil jeg finde ud af.
Hvordan kom de derop?
Man kan bestige det.
Kan vi bestige det?
Vi ses på hotellet.
Farvel, skat.
Okay.
Det er ret stejlt, Jazzy. Er du sikker?
Ja.
Okay.
Far, du er så langsom.
Klarer du dig dernede?
Skal jeg alarmere eftersøgningsholdet?
Se.
Der er Royal Mile
og slottet
og Calton Hill.
Og dernede
mødte jeg Emma.
-Ved du, det er St. Swithin's Day? -Hvad er det?
Den 15. juli.
Hvis det regner i dag, regner det hele sommeren.
Noget i den stil.
Det regner ikke i dag.
Far.
Far, jeg fryser. Kan vi gå ned nu?
Kom så.
Må jeg sige noget for at berolige dig?
Tro ikke, jeg har et problem.
Det, der skete i går, var kun, fordi du var fuld.
-Emma. -Nej. Lad mig tale færdigt.
Men
jeg hyggede mig alligevel.
Jeg har ikke gjort meget af den slags. Ikke som dig. Men det var rart.
Du er sød, Dex, når du vil være det.
Måske er det bare dårlig timing,
men jeg synes, du skal tage til Kina eller Indien og finde dig selv.
Og jeg klarer mig fint her.
Jeg vil ikke med dig eller have ugentlige postkort
eller dit telefonnummer.
Jeg vil ikke giftes med dig eller have dine børn og heller ikke flere eskapader.
Vi havde en rigtig god nat sammen, og det var det.
Jeg vil altid huske den.
Og støder vi på hinanden engang i fremtiden til en fest eller noget,
er det også fint. Vi får en hyggelig snak.
Vi bliver ikke flove, fordi du har gramset på mig, og vi vil bare…
…tage det pænt.
Ikke også?
Vi kan være venner.
Aftale?
Aftale.
Men fortryder du det ikke?
Nej.
"Den nordengelske pige, jeg duskede. Hvad hed hun?"
Jeg vil ikke være en fodnote.
En fodnote?
Ja.
I din livshistorie.
Kom, Jazz.
Emily!
Jeg troede, du var væk.
Så…
Vi ses nok.
Ja, det håber jeg.
Det håber jeg også.
-Farvel, Em. -Farvel, Dex.
Farvel.
Em?
TIL KÆRLIGT MINDE OM JUSTIN EELY
BASERET PÅ ROMANEN "SAMME DAG NÆSTE ÅR" AF DAVID NICHOLLS
Tekster af: Laura Marie Klindt Nielsen