YOUN HYUN-JAE
SONG SEUNG-IL
PARK HEE-SUN
SHIN HYEON-WOO
KIM GO-EUN
KIM JAE-JIN
HAM YE-JIN
WOO SUNG-MIN
KIM MIN-GEE
LIM SU-BEEN
LEE SUNG-HUN
LEE JOO-YOUNG
CHOI MINA SUE
LEE HA-EUN
JO I-GEON
IADUL CELOR SINGURI
- Am o întrebare pentru Go-eun. - A…
A existat un moment care te-a făcut să decizi care e prima ta variantă acum?
Dacă da, care a fost momentul?
Păi…
- Discuția de azi. - De azi?
Asta a decis alegerea ta?
Adică
mi s-a confirmat decizia la discuția de azi.
Asta înseamnă că toți trei au șanse.
- Da. - Întocmai.
Speram ca până acum Go-eun să-și arate mai clar sentimentele.
Am observat asta de la început,
dar ambiguitatea gesturilor ei a continuat să deruteze băieții.
- Păcat. - Da. E obositor.
Vreau s-o întreb ceva pe Go-eun.
Cine e al treilea pe listă?
Dacă nu poți răspunde, poți să bei.
- Da. - Locul trei.
- O zi grea pentru locul trei. - Da.
E ridicol.
Dacă nu răspunzi, bea!
- Seung-il! - Da, dnă!
- Trebuie să bea. - Bea!
- Doamne! - Doamne!
- Trebuie să-l bea pe tot? - Nu, doar o gură.
Cât poți.
Da, bea doar cât poți.
Sung-min, de ce crezi…
că Go-eun e fermecătoare?
Are totul.
Doamne!
- Haide! - Haide!
- Huo! - Totul e fermecător. De ce?
- Cred că e posibil. - Cred.
- Sigur. - Totul.
- Se poate. - Serios?
- Totul la ea. - Zău?
Nu mă întreba!
O întrebare pentru Hyeon-woo.
E ceva ce abia aștepți să-i spui lui Go-eun?
- Mamă! - Hei!
Vreau să aud tot.
Din clipa în care te-am ales,
ți-am dăruit fiecare moment.
Doamne!
A învățat romantism din cărți.
- Exact. - Da, se poate.
A vrut s-o impresioneze.
- Exact. - Da.
- Se poate. - Da.
Din clipa în care te-am ales…
Nu vreau să revăd.
De ce ai dat înapoi? Dă înainte!
Din clipa în care te-am ales,
ți-am dăruit fiecare moment.
- Uită-te la ei! - Simt la fel.
Vedeți? Nu-i așa?
- Nu noi eram ciudații. - Mă bucur mult.
- Eram… - A trebuit să-mi acopăr gura.
- Mă bucur. - Nu suntem noi răi.
- Nu. - Exact.
Hyeon-woo e cuprins de emoții.
- În momentul ăla. - Da.
Jae-jin.
- Ce mai e, Jae-jin? - Salvează-ne!
Mor aici! Salvează-mă!
Doamne!
Dar Go-eun cred că e fericită.
Go-eun.
- E zi plină pentru Go-eun. - Chiar e.
- O să bea iar. - Ești foarte populară.
Cu cine ai fost în Paradis de mai multe ori?
- Cu tine. - Întocmai.
Asta era întrebarea?
- Asta era întrebarea? - Da.
- Doamne! - Drăguț.
- Da.
- Serios. - Noutate.
- E tare. - Da, a fost ceva nou.
- Cu tine. - Întocmai.
Asta era întrebarea?
- Asta era-ntrebarea? - Da.
- Bine. - Și eu puteam să răspund.
Și eu aș fi putut răspunde.
Se dă mare cu asta în fața lor?
- Exact. - Da.
- Le-a arătat. - Dar de ce?
Întrebare pentru I-geon.
Ce ți-a plăcut la mine?
Ce-o să zică?
Vreau să știu ce-o să zică.
- Abia aștept. - Și eu.
- Sunt curios. - Ultimul test.
- Poate excela. - Da.
- E momentul. - Ultimul test.
Poți să ții asta?
Sigur.
Ar fi mai ușor să spun ce nu-mi place.
- Îi plac prea multe la ea. - Prea multe?
- Asta a fost tot? - A terminat?
- A fost tot? - Da.
Uneori oamenii gândesc prea mult și fac o mișcare îngrozitoare.
- Ei bine… - Se eschivează.
- Pricep de ce-a făcut-o. - Trebuia să fie simplu
- …în situația aia. - Unul a zis: „Ai fost tu, mereu.”
- Da. - Da, „Fiecare clipă.”
Ceilalți doi răspunseseră deja „Totul” și „Fiecare clipă”.
- Serios? - „Clipele alea.”
Am senzația că s-a eschivat.
În momentul ăla m-am gândit la întâlnirile mele cu Go-eun.
Voiam să spun tot ce mi-a plăcut la ea,
dar nu puteam să spun tot ce simțeam în clipa aia.
De asta am spus sincer ce simt.
Reacția lui Go-eun atunci…
Nu prea știu.
Nu sunt sigur că a înțeles ce simt.
Go-eun.
Vrei să-i spui ceva lui I-geon?
Păi…
M-am distrat copios la întâlnirea noastră la bazin.
A fost memorabil.
Dar tu, I-geon?
Trebuie să-i răspunzi.
Trebuie să dai un răspuns.
Știam eu!
Cred că ea s-a distrat la bazin.
Se întâmplă.
Asta a fost tot.
Nu voiam să știu ce-au făcut acolo și ce s-a întâmplat.
M-am gândit că ea s-a simțit grozav.
Go-eun.
Dintre toate momentele în Infern și în Paradis,
când ți-a tresăltat inima mai mult?
Când mi-a tresăltat mai mult?
- Vai! - Doamne!
Cred că îi e sete.
- Ce? - Bea mult.
Nu răspunde?
- Iar se sustrage. - Doamne!
Ascunde prea multe.
- Vai! - O să doarmă bine.
- Clar. - O să doarmă bine.
Ea mereu doarme bine.
Acum, și mai bine.
- Go-eun. - Vai! De ce faci asta?
De ce n-ai răspuns la întrebarea asta?
- Întocmai. - Da.
- Sunt curios. - A fost o întrebare bună.
- E vremea să discute. - Da.
De ce n-ai răspuns la întrebarea asta?
Păi…
A fost un moment cu fiecare.
Toți ți-au făcut inima să tresalte?
Mi-a tresăltat des inima.
Am exprimat ce simt
pentru fiecare în conversații,
așa că m-am gândit că am arătat destul.
Nu am simțit nevoia
să le spun tuturor ce simt când eram acolo, toți.
- S-ar putea să fie așa. - Da.
Depinde de ea.
A zis că aproape a decis.
- Da. - Cine e?
- Cred că I-geon. - Până la urmă, și eu cred că e el.
- Dar e ceva trist. - Da?
Tocmai a zis că a exprimat ce simte
cu Hyeon-woo, Sung-min și I-geon, nu?
- Da. - Dar n-a făcut-o.
Am senzația că nu-și dă seama de asta.
Cred că așa e ea de obicei.
Nu poate spune direct, să nu rănească pe cineva.
Da, e ambiguă.
- Cred că așa e ea. - E un pic nehotărâtă.
- Da, ceva de genul. - Așa e.
Dacă vă gândiți bine,
nici I-geon n-a vrut s-o curteze prea hotărât.
Am și zis că așteptăm să vedem cum s-a schimbat el,
fiindcă n-a arătat ce simte.
- Nici el nu face mare lucru. - Așa e.
I-geon a zis că-i plac multe la ea și că ar fi mai repede
să spună ce nu-i place.
- N-a zis „multe chestii”. - Asta voia să zică.
Nu.
- Stați! - Se-nțelegea.
- Ba nu. - Stați!
Ar fi fost grozav să spună „multe chestii”.
Cred că a încercat să pară prea cool.
Dar, după mine, I-geon a făcut tot ce a putut.
A simțit presiune, putea să rămână în urmă.
- Așa că a stat la pândă de la început. - Da.
S-a și îmbufnat foarte drăguț.
- O face. - N-a făcut-o de față cu băieții.
Cred că a exprimat ce simte în felul
- …lui. - S-a asigurat că ea știe.
Și a zis: „Cu cine ai fost mai des în Paradis?”
- Da. - Voia să-și audă numele.
- S-a exprimat în stilul propriu. - Da.
Dar, așa cum ai spus, poate pentru ea n-a fost de ajuns.
Cred că I-geon n-a făcut destul pentru standardele lui Go-eun.
- Da. - După cum s-a exprimat.
- Trebuia s-o spună mai clar. - Așa e.
- Cred că I-geon face mult. - De asta e greu.
I-au plăcut cei ce au spus.
- Da. - Dar I-geon a făcut-o cel mai puțin.
- Da. - Dar îl place cel mai mult.
Atât de ironică e situația.
Cred că iubirea e afectată de aceste mici detalii.
Cred că la asta asistăm.
Da, dar nici noi nu vedem toți la fel.
Cred că e valabil și pentru spectatori.
Și trebuie să respectăm părerea tuturor.
- Da. - Să continuăm.
Nu știam că devine o dezbatere.
Așa e.
- Să ciocnim! - Bine.
- Noroc! - Bravo tuturor!
- Până la fund? - Noroc!
Până la fund!
- Până la fund! - Până la fund!
Hai, Hee-sun!
- Sung-hun. - Noroc!
Bem asta?
- Noroc! - Noroc!
Noroc!
- Pare finalul. - Nu spune că e finalul!
- Mă întristează. - Doamne!
Dar zău…
E trist când te gândești că s-a terminat.
Mă bucur că v-am cunoscut.
Ar fi grozav să ne întâlnim și după ce plecăm de aici.
Poți să plângi?
- Plângi? - Nu.
A trebuit să mă gândesc.
Șederea aici a fost cea mai grea perioadă din viața mea.
Dar a fost și cea mai memorabilă și mai frumoasă.
Mulțumesc.
Ei bine…
Mai întâi,
voiam să fiu sinceră până la capăt, chiar dacă par nehotărâtă uneori.
Dar sunt mulțumită că am arătat aici cea mai onestă variantă a mea.
Mulțumesc mult.
- Bine! - E bună.
Am arătat cea mai onestă variantă a mea fără să fiu prețioasă.
Mi-am ascultat emoțiile.
Poate ajung să fiu urâtă de toți purtându-mă așa.
Totuși,
m-am străduit să mă port cum am vrut și am făcut asta.
Au fost clipe grele,
momente amuzante, mi-a tresăltat inima,
și clar au fost momente în care m-am simțit jignită.
Dar cred
că o viață plină de culoare, cu suișuri și coborâșuri,
e o viață plină de sens.
Sunt recunoscătoare că am trăit așa ceva.
Vorbesc serios.
Foarte recunoscătoare.
Mulțumesc mult, zău.
Într-un fel, Mina Sue poate a fost cea mai curajoasă.
- Acum pricep. - A fost.
A arătat tot ce simțea.
Așa e.
Cea mai transparentă.
ULTIMA ZI
HAM YE-JIN
Cel mai fierbinte infern. Iadul celor singuri.
LEE HA-EUN
SONG SEUNG-IL
Iar acum…
KIM MIN-GEE
…o să luați decizia finală.
KIM JAE-JIN
YOUN HYUN-JAE
CHOI MINA SUE
LEE SUNG-HUN
JO I-GEON
KIM GO-EUN
Dacă nu vreți să alegeți pe nimeni…
WOO SUNG-MIN
SHIN HYEON-WOO
…puteți renunța la decizia finală.
PARK HEE-SUN
Pentru prima oară la Iadul celor singuri,
concurenții pot să nu aleagă pe nimeni.
Dar o să renunțe vreunul?
- Da. - Poftim?
Cine credeți?
Cred că Hee-sun ar putea să nu decidă.
- Așa e. - Da.
- Se poate. - Da.
- Să renunțe? - Da, cred că poate să renunțe.
Fiindcă, după acel moment, Su-been n-a mai curtat-o.
Aș înțelege de ce.
- Da. - Și dacă a renunțat, asta e.
Și încă cineva.
Dacă mai renunță cineva, e Go-eun.
- Poftim? - Poftim?
Fiindcă în seara trecută
n-a avut din partea lui I-geon câte confirmări și-ar fi dorit,
așa că nu e sigură de ce simte el, care pare prima alegere.
Cred că poate ajunge să renunțe la decizia finală.
- Doamne! - Să zicem c-o face.
Atunci, Jin-young, ai cele mai bune instincte.
Serios.
Iar, dacă te înșeli, plătești cina astăzi.
Super!
Jin-kyung.
- O să fiu cel mai tare? - Serios.
- Hai! - Cel mai slab?
- Cel mai slab. - O să plătească cina echipei?
Doamne!
Kim Min-gee.
Te rog să te duci la Poarta Infernului.
Urăsc să încep eu.
Urăsc să fiu prima.
Domnilor, dacă Kim Min-gee e alegerea finală,
duceți-vă în fața ei.
Nu mai zâmbi!
M-am simțit cel mai în largul meu când am fost cu ea.
A fost plăcut să tresalte inima,
dar m-am simțit mult mai bine când eram relaxat în preajma ei.
Pot fi eu însumi alături de ea, mai mult decât lângă oricare alta.
Are gura până la urechi.
E tare fericită.
Se și aseamănă, oarecum.
Se foiește.
Bună treabă!
Să mâncăm ceva bun.
Ce este?
Păi…
Sunt genul care nu crede în destin.
Dar simt că…
mi-am găsit destinul aici.
Sunt bătăioasă.
Îmi place să câștig, adică seungri.
Să fiu prima, ildeung.
Poate de asta te plac, Seung-il.
Îi plac seungri și ildeung.
- Era un acrostih. - Da, cu numele lui.
- Un acrostih cu numele lui Seung-il. - Tipic pentru ea. Drăguț.
E jenant.
Am sentimente față de tine. Te plac.
Ce-a fost asta?
Îmi place mult.
Am sentimente față de tine. Te plac.
Bravo lui!
Kim Min-gee, spune-ne care e decizia ta finală.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Song Seung-il.
Haide! Să mergem!
- Te sfiești? - Ce?
Pa!
Și-au încleștat degetele.
Doamne!
- Cum era? Seung-il? - Da, „Seung” și „Il”.
Vreau să câștig, seungri, și să fiu prima, ildeung.
Serios? A fost o replică isteață.
- Nu-i așa? - Ba da.
A ta a fost nașpa.
- A mea? - Da.
- Am vorbit serios. - Bine.
- Am zis ce… - Ce voiai să zici? Și eu.
Bine.
De ce sunt eu singura care spune chestii jenante?
De ce mi-e mai ușor? De ce doar eu?
O fac data viitoare.
- Da? - Da.
- Nu există o dată viitoare. - Nu știu să mă exprim.
- Fă-o pentru mine! - Simt…
Fă-o pentru mine!
- Bine. - Fă-o pentru mine!
Doamne, ce mă duc picioarele!
- Te duc în spate? - Da.
Cară-mă! Bine.
Chiar mă duci în spate.
Face asta în rochie?
Cei mai mulți n-o fac. În plus, avea crăpături.
- Nu și ea. - Ei nu-i pasă.
- O face. - Da, așa e ea.
Fata știe ce vrea.
- E o dură. - Ia priviți-o din spate!
- Nu mai vezi asta. - Nu.
I-a sărit în spate în rochie.
- Nebunie! - Tipic Min-gee.
- Da. - E ieșirea ei.
- Chiar e. - Doamne!
Park Hee-sun.
Te rog să te duci la Poarta Infernului.
Nu sunt sigur de Hee-sun.
Ar putea să nu aleagă.
E vag. Ce urmează?
Domnilor, dacă Park Hee-sun e alegerea finală,
duceți-vă în fața ei.
A fost mai hotărâtă și mai perseverentă decât pare,
așa că nota aia m-a făcut s-o îndrăgesc.
Nu am motive să plac pe cineva.
Dacă nu mă alege,
mă arunc în mare.
Ei doi sunt cam instabili.
Mai întâi,
am fost recunoscător pentru tot ce ai făcut când am fost aici.
Cu tine aici,
Infernul a părut Paradis.
Ei bine…
Relaxează-te!
Sunt genul resentimentar.
Cred că n-a fost prea grav.
Asta cred.
- Nu pare mulțumită. - Nu.
Nu cred că o să aleagă.
Pare nemulțumită.
Park Hee-sun, spune-ne care e decizia ta finală.
O să fie prima care renunță din istoria emisiunii?
Mă îndoiesc.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern e…
Spune?
- Da? - Da?
Haide!
„Su-been”?
„Nimeni.”
- „Nimeni”: - Nu.
- Pe bune? Nu, e Su-been.
Nu.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern e…
Lim Su-been.
- Da, vedeți? - Bine.
Să iasă la întâlnire după asta, să discute.
- Să vorbească. - Să fie onești.
- Bravo! - Su-been.
- Un pic. - Mai onești.
Cred că ai fost primul
pe care l-am curtat și căruia i-am spus ce simt.
Îți mulțumesc că mi-ai pus în evidență acea latură onestă a mea.
Mulțumită ție, Infernul mi s-a părut Paradis.
Să mergem să mâncăm ceva bun.
Haide!
Sunt genul resentimentar,
așa că n-am fost mulțumită de el 100%.
Dar e primul care m-a chemat să vorbim.
Hee-sun.
ZIUA 8
- Dormi? - Ce? Nu!
Nu ți-e bine?
- Sunt bine. - OK.
S-a dus să o vadă.
- Aha. - A fost acolo.
- Au vorbit. - Mă bucur.
Am vrut să spun asta și să clarific tot.
Nu am dormit în același pat fiindcă așa ne-am înțeles.
Serios. N-a fost așa.
Îmi pare rău că nu ți-am spus.
Nu m-am gândit.
Îmi pare rău.
- Au vorbit despre asta. - Da.
- Echipa nu ne-a arătat. - Păcat.
- Da, de asta. - Asta e.
- Am înțeles greșit. - Am prezis prea precis.
- Au ascuns? - Da, dinadins.
Ca să greșim noi.
- Să ne țină în tensiune. - La derută.
- A fost incitant. - Da.
Și eu mă simt foarte prost,
fiindcă trebuia să vin să-ți spun eu primul,
dar a zis Seung-il înainte.
- Da. - Întocmai.
Am înțeles că poate te-a făcut să te simți și mai prost.
Așa că…
a fost vina mea.
Cred că problema mea e că nu-mi pot exprima emoțiile.
- Așa pare. - Da.
Cred că nu am reușit asta.
Da, nu spui ce simți.
Așa că nu mi-am dat seama ce simți, Su-been.
- Așa ai simțit? - Da.
- Vreau să schimb asta la mine. - Ce anume?
- Faptul că nu spun lucruri. - Înțeleg.
Poți fi așa.
Caut să înțeleg.
- Aproape am ieșit din grații? - Da.
Într-un fel,
felul în care m-am simțit groaznic atunci
a dovedit cât de mult îmi plăcea Su-been.
Deci cred că a fost altă ocazie să-mi dau seama
ce simt pentru el.
ZIUA 9
Doamne! Ce frumos!
Asta e. Doamne!
- Mai aproape. - Amândoi?
- Da? - Împreună.
Unu, doi, trei.
- Arată bine? - Da.
Unu, doi, trei.
Arată grozav.
- Arată bine. - Drăguț.
- Uau! - Îmi place.
Semănăm.
- Nu? - Nu semănăm?
Cică cei cu maxilar la fel ajung să fie împreună.
Cam semănăm.
Mă bucur că am participat,
fiindcă am cunoscut o fată minunată.
Îmi tresaltă inima la gândul de a petrece timp cu ea
și după emisiune.
Ia una.
Aia te prinde.
- Serios? - Da.
Ce fac cu asta?
- Bine. - Pentru ce e?
- E ca ținuta ta. - Da.
Zi-le celorlalți!
- Că am flori? - Da.
Arată propunerea!
Ești prostuț.
- A zis „te iubesc”? - Nu.
N-am auzit bine.
Ce dacă a zis?
- Acum sunt un cuplu. - Da.
MAI DEVREME
În cazul meu,
cu cât vorbeam mai mult,
îmi plăceai mai tare.
Pe măsură ce te-am cunoscut,
vedeam diferite laturi ale tale, zi după zi.
Iar cele neașteptate mă tot atrăgeau.
Vreau să te văd și după asta.
Bine.
Să-mi zici „nenea”.
- Nu „dl Su-been”. - Dar Been?
Zi-mi „nenea Been”.
Ce drăguț!
Bine. Să mergem!
- Nenea! - Doamne!
Da?
Cu ce mă ospătezi?
Cu orice.
De ce ți-e poftă?
Orice sună bine.
Doamne!
- Știi ce? - Da?
Voiam să spun ce ai spus tu.
- Da? - Eram șocată că e la fel.
- Serios? - Mă gândeam: „Și acum?”
- Fix asta voiam să zic. - Da.
- Așa ne e dat. - Da, suntem făcuți la fel.
- E prima oară când ne ținem de mână. - Așa e. Ai mâini mici.
- Da? - Da.
Ai mâini fragile.
Cum ai înhățat coada aia cu ele?
Strâns.
A fost memorabil.
- Da. - Așa e.
- Felicitări! - Alt cuplu.
- Felicitări! - Da.
Al doilea.
Până la urmă, Hee-sun a fost supărată pe Su-been.
- A fost dezamăgită. - Da.
Dar au rezolvat.
- Da. - Da.
Credeam că nu se exprimă, dar acum nu-mi mai fac griji.
- Nu. - Așa e.
- Fac pereche bună. - Se țin de mână.
Sunt mână-n mână. Sunt drăguți.
Păreau mai bine de cum au părăsit insula.
Trebuie doar să vorbească mult. O să fie bine.
E grozav.
Choi Mina Sue.
Te rog să te duci la Poarta Infernului.
Dlor, dacă ați ales-o pe Choi Mina Sue,
duceți-vă în fața ei.
Am fost foarte atras de ea.
M-a atras mai mult decât altele.
Vreau s-o cunosc mai bine când plecăm de aici.
Fie în Coreea,
fie în America.
O să vin să te văd oriunde.
Frate!
- Doamne! - Frate!
Doamne!
Ei bine…
Dintre toți cei de aici, tu ai reușit să extragi
acea versiune a mea care-mi place.
Și nu-mi imaginez cum e să plec de aici
cu altcineva decât cu Sam.
Sam.
Da.
Mulțumesc mult.
- A fost mișcat. - Da.
- E șocat. - Îi vine să plângă.
- Doamne, Sung-hun! - Și ea știa.
- Engleza, cea mai bună. - Da.
De asta a zis în engleză.
Choi Mina Sue, te rog, spune-ne care e decizia ta finală.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Sam Lee.
Doamne, a fost uimitor!
- Minunat. - Ce mișcător!
Și cuplul ăsta a avut suișuri și coborâșuri.
Da.
Să mergem!
Nu așa.
Nu știam că o să ajungem aici.
Nu-i așa?
- Fiindcă te-ai tot întrebat. - Ce, eu?
Nu! Și tu.
Voiai să fim amici.
- Da, a fost… - Așa ziceai.
Nu glumeam.
Băiatul roz, Sung-hun, poartă roz.
Da, roz blestemat.
Am depășit asta.
Lee Joo-young.
Te rog să te duci la Poarta Infernului.
Dlor, dacă Lee Joo-young e alegerea finală,
duceți-vă în fața ei.
De la început mi-a plăcut doar Joo-young,
așa că ea a fost alegerea mea finală.
Era cea mai potrivită pentru mine, mă înțelegea bine.
Și mi s-a părut cea mai uimitoare.
Asta e tot.
Îți mulțumesc că ai stat cu mine când eram în Infern.
Să mergem să discutăm afară.
Joo-young.
Ai un zâmbet foarte frumos.
Jae-jin.
Am petrecut momente relaxante și romantice
cu tine în Infern.
Vrei să mergem la înghețată?
Hyun-jae.
Ai fost mereu cool și ți-am fost recunoscătoare.
Mi-a plăcut că ai fost mereu la fel.
Mulțumită ție, m-am simțit din nou un copil mare.
Să mergem la niște kalguksu.
Lee Joo-young, te rog, spune-ne care e decizia ta finală.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Kim Jae-jin.
Mergem?
Hai, pisoi!
Tu vii cu mine!
- Doamne! - Da, asta.
- S-a gândit la asta. - Doamne!
Formează un cuplu drăguț.
Tu vii cu mine!
Te adopt!
Vino aici! Haide!
Bip-bip!
Transmisie completă.
Nu poți să spui „Tu vii cu mine” așa.
Nu cred că ți-am dat informația corectă.
Cred că ai codat-o altfel.
E drăguț.
- Usuci sudoarea. - Da.
Ce crezi?
Eu?
Am vorbit serios. Zău.
Fiecare clipă cu tine.
M-ai îndrăgit de cum m-ai văzut.
- Știu asta. - Eu n-am știut.
- Și tu. - A fost după ce-am vorbit.
M-ai îndrăgit.
- Nu la prima vedere. - Ba da.
De asta te plac mult.
Genul meu ideal n-are treabă cu înfățișarea.
- Bine. - E cineva cu care pot vorbi.
Și?
- Este… - Da, ești frumoasă.
- E important. - Sigur.
- Te plac și mai mult acum. - Bine.
Nu știu de ce zâmbesc ca cel mai mare prost.
Uite ce fericiți sunt!
Jin-kyung, te adopt!
Nu fi obraznică!
„Obraznică”?
Doamne!
Vai!
Îmi pare rău.
- Am învățat mult de la Jae-jin. - Da.
E admirabil.
- E un tip cool. - A avut multe răspunsuri.
Kim Go-eun.
Te rog să te duci la Poarta Infernului.
Dlor, dacă Kim Go-eun e alegerea finală,
duceți-vă în fața ei.
Doamne!
- Bărbații nu renunță. - Am ajuns aici.
- Au venit cei trei. - Toți au ieșit.
Kim Go-eun e alegerea mea finală.
O să mă intereseze și afară
și aș vrea să o cunosc mai bine.
Vreau să ascult de ce simt acum.
Simt că noi doi am fost pe aceeași lungime de undă.
Mi-a plăcut mult, inima mea încă tresaltă.
De-asta mi-a fost mai greu să mă exprim.
Și dacă ea renunță?
Nu, să ne uităm. Mor de curiozitate.
- Așa e? - Cred că ea o să aleagă.
- Da, alege. - Acum mor de curiozitate.
O să aleagă.
Cred că a fost solicitant fizic și psihic.
Te-ai descurcat.
De ce nu vii cu mine?
Bună treabă!
M-am distrat.
Și nu mai fi confuză!
E arșiță. Să plecăm repede.
Mi-a fost dor de tine
și am așteptat.
Îmi placi mult, Go-eun.
Hyeon-woo, alături de tine
mi-am amintit de întâlniri din adolescență.
Mulțumesc mult că mi-ai amintit de idilele acelea fragede și pure.
Și ți-am fost recunoscătoare că ai arătat ce simți fără să eziți.
Și…
Ei bine…
O să aleagă?
Cred că da. Alege.
- Ar trebui. - Nu cred.
- Dar s-a gândit mult. - Da, alege.
Ba nu.
Pentru ultima alegere
sunt indecisă între Sung-min și I-geon.
Știu că fiecare scoate la lumină laturi diferite ale mele.
Ești foarte chipeș.
Ești frumoasă.
M-am gândit și m-am întrebat care latură îmi place mai mult
dintre cele două.
I-geon, m-am distrat mult când am vorbit cu tine.
Și tu ai fost
cel cu care am împărtășit mai ușor ce gândesc.
Am fost mai relaxată cu tine
și ai scos la lumină ce-mi place mai mult la mine.
Ar trebui să ne întoarcem în Paradis.
Ai intuiții proaste.
Cine o să fie?
- I-geon. - El trebuie să fie.
Și tu? Cine crezi?
- I-geon. - Așa e? El e.
- Trebuie. - Fără întorsături.
- Nu. - Da, este I-geon.
Kim Go-eun, te rog, spune-ne care e decizia ta finală.
- De ce mi-e frică? - Nu-i așa?
- Nu se poate! - În caz că renunță?
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
- I-geon. - I-geon.
- E I-geon. - Trebuie.
Am emoții.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Woo Sung-min.
Ce?
- Pe bune? Mă trec fiori. - Zău?
De ce?
Woo Sung-min.
- De mână. - De mână.
Să mergem în Paradis.
Hai!
- Hai! - Hai!
- A fost greu. - Da.
Bravo!
Doamne, s-a terminat!
E frumos.
- E frumos. - Da, frumos.
Haide!
Doamne! Vedeți? Nu acceptă.
- Nu e ușor. - Nu acceptă.
Cred că Go-eun avea propriile standarde când vine vorba de bărbați.
- Da. - Cred că a fost confuzia.
- Sung-min n-a făcut-o să se îndoiască. - Nu.
- A spus ce simte. - Da.
- Pentru că a făcut asta? - Ea voia așa ceva.
- Cred că de asta l-a ales pe Sung-min. - Se poate.
Vreau să aud discuțiile.
Vrem toate cele patru ore.
A fost haios să vorbesc cu I-geon,
și la întâlniri am fost atrasă de el,
dar așteptam mai mult de la conversațiile de după întâlnire.
Pare genul care nu spune ce simte.
Ăsta e un neajuns.
Aș vrea să-mi fi spus ce simte,
ca să știu ce simte.
Atunci poate aveam mai mult interes romantic pentru el.
Sung-min are felul lui de a mă relaxa.
Și cred că a făcut mici gesturi, s-a uitat la mine,
a avut grijă, chiar și când nu mă uitam.
Cred că de asta l-am ales pe Sung-min.
La ea contează exprimarea.
Da, voia mult mai mult.
Credeam că I-geon a exprimat destul ce simte,
- …dar ea voia mai mult. - Da.
- Așa e ea. - Ca Sung-min.
- Să spună mereu. - Da.
Voia un tip care vorbește despre el și are grijă de ea.
I-geon n-a spus?
- Cred că da. - Și mie mi s-a părut.
- S-a străduit. - Mai ales pentru standardele lui.
- El s-a străduit. - Da.
Nu cred că mă alege pe mine.
Mă străduiesc să nu-mi pese de rezultat.
Nu cred că pot schimba asta.
E decizia ei, așa că accept rezultatul.
- S-a așteptat? - Bun. Să acceptăm și noi.
- Trebuie. - Doar noi.
- Doar noi nu acceptăm. - Da.
Toți au acceptat, în afară de noi.
- Dar alegerea ei a fost neașteptată. - Da.
A fost primul cuplu pe care nu l-a prezis nimeni.
Știam că-l place pe I-geon.
- Așa credeam. - Da.
- Dar a ales altfel. - Știți ce?
Și chimia e diferită în funcție de persoană.
Sunt oameni atrași
de cineva care nu exprimă ce simt și te fac să vrei mai mult.
Dar alții au nevoie de cineva alături
care să-și exprime iubirea.
Suntem diferiți.
Ca persoană implicată,
care privește ca telespectator, nu ca gazdă,
cred că am sperat să-l aleagă pe I-geon.
- Așa am simțit. - Și noi.
- Eram cufundați. - Captivați de el.
- L-am îndrăgit. - Da.
- Și eu. - Așa cred.
În fond, e alegerea ei, relația ei.
- S-o aplaudăm! - Da, Go-eun!
- Felicitări! - Sper să le iasă.
- Să fie un cuplu real. - Sunt drăguți.
- E un început bun. - Da.
Alegerea mea finală
e Kim Jae-jin.
Hai să mâncăm ceva!
Cred că ne putem simți bine unul cu altul, rămânând prieteni.
Nu vreau să aleg pe nimeni.
N-o să iau o ultimă decizie.
- Doamne! - Doamne!
În regulă. Dacă ar fi să descriu
sezonul ăsta din Iadul celor singuri într-o expresie, ar fi…
- Onestitate brută. - Zău așa.
În sezonul ăsta concurenții au fost foarte direcți.
De multe ori ne-au șocat și ne-au făcut să aplaudăm.
- Au fost multe scene memorabile. - Da.
Și nu ne-am distrat doar cu câteva cupluri,
ci cu toate.
Incredibil, toți au avut o chimie interesantă.
A fost un sezon memorabil.
Ați vorbit despre asta?
Le vorbesc mult oamenilor despre sezonul ăsta.
Și eu.
- Zic că e cel mai interesant. - Și eu.
A fost cel mai incitant.
Da, și eu cred.
Subtitrarea: Anca Tach