LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Vem är det?
Vem kom hit först?
Hallå, läget?
Hallå! Vänta…
"Hallå, läget?"
Hallå, läget?
Hallå! Vänta…
Du är så rolig.
Det är första gången Jun-seo har kommit för att hämta mig.
Då går vi.
Går vart?
Vi går ut.
Ut vart?
Jag vet ett fint ställe.
Det är roligt att han knackade.
Alla ligger i slutspurten.
Ja.
Herregud.
Den frågan fick hennes hjärta att bulta igen.
Den här gången lät det vänligt.
-Ja. -Och "Hallå".
Såg ni hur hon skrattade?
-Ja. -Jag gjorde det.
-Hon gillade det. -De är tajta.
Jag tror det.
Det är inte lika.
-Jun-seo ligger kanske före. -Eller?
Jun-seo leder.
-Ja. -Otroligt.
60 % Jun-seo och 40 % Jeong-su.
"Sextio procent."
Jag tror att Jun-seo skulle prata med Si-an.
Han verkade fundera på mycket.
-Vadå? -Många funderingar.
Det gör han säkert.
Han verkar ha tagit ett beslut igår.
-Igår? -Ja, i stort sett.
Han bestämde sig.
Han kan inte tänka så.
Övertyga honom inte.
Vad är det med dig?
-Vad det är med mig? -Du hämtade mig.
Ja? Det var ett tag sen eller första gången.
Jag blev småförvånad.
-Blev du? -Ja.
Allt måste göras ordentligt.
Vad gjorde du? Vadå? Varför ler du så idag?
Varför ler du så?
Det är fint att se dig.
-Jag förstår. -Ja.
-Igår… -Vad gjorde du då?
Du, så igår…
När du skulle välja, så visste jag.
-Jag… -Visste du?
Att du skulle välja nån annan.
-Okej. -Men…
-När det hände… -Ja?
…gjorde det ont.
Jag blev förvånad.
-Jag förstår. -Mina känslor.
-Okej. -Mina känslor.
Jag har varit ofta i Paradiset, det var inte det.
Okej.
Men himlen var så vacker igår på Inferno.
-Så… -Ja.
Det hade varit fint att se den tillsammans.
Fan också.
-Vad är det med dig? -Vadå?
Det är över!
"Vänta, sa han det?"
-Hon tänker det. -Eller hur?
-Den där minen var obetalbar. -Ja.
Förtjusande.
Fan också.
Vad är det?
Det var så det var.
Vi pratade inte enskilt eller nåt.
Okej.
Alla satt och pratade utanför.
Sen gick vi tidigt till sängs. Runt kl. 23.
-Det är tidigt. -Ja.
Jag somnade tidigt och sov bra,
så jag mår bättre idag.
-Gör du? -Ja.
Jag förstår. Bra.
Ja.
-Det var det som hände. -Okej.
-Så vi var två gånger i Paradiset. -Ja.
Vår andra gång,
jag har tänkt på hur jag var.
"Jag har bestämt mig."
-Okej. -Det tänkte jag innan jag somnade.
Jag förstår.
-Så… -Så du funderade?
Ja.
Jag sa det till Min-seol också.
Det var det jag gjorde.
-Jag förstår. -Ja.
-Jag gjorde min del. -Okej.
-Det gjorde du. -Det jag måste göra.
Jag har uttryckt mina känslor nu.
Jag behöver inte lägga ner mer ansträngning nu.
Så det enda du behöver är att vara gulligare.
Precis.
Jag ska försöka.
Försök att vara mjukare.
Ja.
-Bara vara lite gulligare. -Ja.
-Använda mitt namn. -Vadå?
Si-an.
Jag får öva mig.
-Hallå, Si-an. -Inte "Hallå".
-Okej.
Si-an.
Okej.
Han försöker ändra sig.
Odjuret tämjs.
Tänk att det är sista dan.
Ja.
Ändå,
-åkte vi till Paradiset mycket. -Ja.
Och var tillsammans mycket.
-Ja. -Det ångrar jag inte.
-Nej. -Vi var mycket ihop.
-Du har rätt. -Ja.
Det jag kände inom mig…
Ja?
-När vi pratade om första Paradisdejten… -Ja.
-Jag har visat mycket. -Ja.
-Känslor som jag höll tillbaka. -Ja.
Då…
Jag började nästan också gråta.
Ja, du säger det.
Ja.
Du gav mig en stor kram.
DAG 6 PARADISET
-Mår du bra? -Ja.
-Förlåt. -Det är okej.
Det gör så ont.
-Jag var tacksam. -Jag förstår.
När jag hade gråtit,
kom allt ut.
Allt kom ut.
-Så här? -All inom mig kom ut.
Vad ska jag säga?
Va?
Du behöver inte säga nåt.
-Det finns inget att göra där. -Vadå?
Du behöver inte.
Låtsas att det inte är nåt och stanna.
Jag har aldrig sett honom så här.
Han försöker verkligen.
Ja, det gör han.
Yuk Jun-seo vill vara gullig.
-Det är stort. -Svårt att slå.
-Ja. -Det är det.
-Han har 70 till 80 procents fördel nu. -Ja.
Men med Si-an vet jag inte.
Hon har en sida som hon bara visar för Jun-seo.
-Det stämmer. -Hon har det.
-Hon log brett när han kom. -Ja.
-Hennes ansikte är expressivt. -Ja.
När hon är med honom,
-är de som ett gammalt par. -Ja.
Men med Jun-seo,
känns det som början på ett förhållande.
Den största skillnaden är
att hon inte kräver nåt av Jeong-su.
Hon kräver saker av Jun-seo.
Typ: "Gör det här."
Hon bad honom vara snällare.
Hon kräver mycket av honom.
Det verkar vara instinktivt.
Si-an har riktat in sig på Jun-seo.
Om hon vore säker på Jeong-su,
skulle inte Jun-seo få henne att smälta
eller få henne att se på honom så där.
-Precis. Sa jag inte det? -Jo.
Jag vill inte prata mer.
Jag vill bara titta.
-Inte prata. -Vi tittar.
-Man vet inte. -Ta inte ut nåt i förskott.
A-rin?
Tar det lång tid?
Bara fem minuter. Nej, tre.
-Två minuter. -Två minuter?
Vad är det?
"Vad är det?"
Hon älskar det.
Kom nu.
Hur ser jag ut? Ser det tropiskt ut?
Som en drink.
Som en drink?
En fruktdrink.
-Ska vi sitta här? -Ja.
Jag tog glasögon idag.
Är de graderade?
De är svaga mot blått ljus.
Det finns inget blått ljus här.
Vill du vara snygg?
Var pratar du om? Snygg? Snälla.
-De passar dig. -Vad gjorde du igår?
-Igår? -Ja.
-Jag pratade om att ha jättekul… -Ja.
Det var inte kul.
Det fanns ingen att prata med.
Jag tittade på Jun-seo och Min-seol.
Du ville ha så roligt, men inget hände.
Ja, verkligen.
När man är i Paradiset undrar man vad folk gör
och vilka bilder de tar på Inferno.
Tänkte du på det?
Du verkar intresserad av Inferno.
-För att du var här. -Jag förstår.
I så fall är det bra.
När jag åkte till Paradiset igår, var det annorlunda.
Jag hörde det. Jag blev svartsjuk.
-Det behöver du inte. -Inte?
-Ni gick visst på bar. -Ja.
Och bowlade.
-Det gjorde vi. -Precis.
Inget speciellt.
Det var inte roligt som när vi åkte.
Bowla var rätt tråkigt.
Det hade varit kul med mig.
Det hade varit annorlunda.
Vad gulligt.
-Vi gick direkt till baren. -Okej.
Vi åt middag.
Vi drack te efter middagen.
-Vi åt lite frukt. -Ja.
Vi pratade lite. Sen diskade vi och gick och lade oss.
Du förklarar precis i detalj
-vad ni gjorde igen. -Tja…
Jag berättar bara.
Det var ingenting.
Jag förstår.
-Vad? -Vad?
Varför skrattar du?
Vad roligt.
-Varför skrattar du? -Du då?
Sluta. Du får mig att skratta.
-Du började. -Nej, det var du.
Va? Varför skrattar du?
-Varför är de så glada? -De bara är det.
De är glada.
-De är så nära varann. -Ja.
Du har inte örhängen.
Nej, jag hann inte ta på det.
För att du inte hann?
Du gav mig två minuter. Så jag kom ut efter en.
-Jag väljer åt dig. -Gör du?
Vilka har du?
Löven.
När jag ser dig från sidan,
är dina örhängen jättestora.
De låter för mig.
Jag såg dem…
-De är jättestora. -De ser tunga ut.
De passar dig.
Tack.
Löven.
-Inte löven. -Inte?
Ta det jag väljer.
Men jag tog inte med så mycket.
Jag har det här.
Det där passar dig.
-Det är väl bättre? -Ja, det och…
Prova den här.
Vi tar det här.
Nej, inte det.
De är…
-De skrämmer mig. -Du hatar dem.
De skrämmer mig.
-De skrämmer mig. -Nej, jag har dem.
De är okej om du tittar nu.
-Visa. -Hur är de?
De skrämmer mig. Inte de.
De är läskiga.
-De här. -Glöm det.
Jag tar det jag vill.
Gör du? Okej, då.
Varför tog du mig…
Jag vill inte ha den här heller.
-"Vill du? Okej, då." -"Varför tog du mig…"
Det är gulligt.
-Det passar dig. -Hjälp mig.
-Jag har aldrig gjort det. -Naglarna är för långa.
Försök ditt bästa, annars ber jag någon annan.
Är det okej? Bra?
-Det är okej. -Kom då.
Bra.
Varför frågar du mig ens?
Vad?
De är på en riktig dejt.
-Eller hur? -Ja.
En dejt på Inferno.
Det är klart mellan dem.
-Det stämmer. -Ja.
De får mig att le.
Knack, knack.
-Vad gör du? -Vadå?
Vi hänger lite.
Okej.
Vill du ta en polaroidbild?
Visst.
Vädret är fint.
Det är det!
Det är det.
Vi hann aldrig ta en.
Jag tar en fin till dig.
Jag tar en på er.
Vill du det? Jättesnällt.
Visst.
Okej, ett… Den blev bättre.
Ja.
Vår guide.
-När dök han upp? -Guiden!
Räkna.
Okej, jag räknar.
Okej, ett, två.
En till.
Okej, le. Ett, två.
-Den sista. -Det är för fort.
Vi tar en rolig.
Okej.
Vad ska du göra?
De ser så bra ut.
Verkligen.
Får jag se.
Jag får nog skäll.
Jong-hoon tog bilderna och gick.
Är han en guide?
-När? Jag såg inte det. -Jag tror det.
Får jag se.
Jag får nog skäll.
Du gjorde ingen min, eller hur?
Det här är min min.
Hallå!
Nej, jag försökte!
Jag försökte grimasera.
-Kom igen! -Varför överdrev du?
Du skulle sagt hur långt jag fick gå.
Kom igen, vad är det här?
Du kan inte bara öka så där.
Den här ska jag behålla.
Nej.
De blev jättebra.
Jisses, din min blev jättebra.
Det är som en fotografering.
Vänta.
Så där.
-Här kommer den. -Här kommer den.
Du är så klart söt.
Är du inte trött? Du verkar trött.
-Är jag trött? -Ja.
Du är trött, va?
Gamlingen är trött.
Gamlingen är…
Gamlingen är trött.
Du älskar det.
Så skrattade du.
Tänk att det är sista dan.
-Visst? -Ja.
Vad skönt.
Verkligen…
Det känns som en dröm.
Gör det?
Tiden har gått så fort.
Vad står det? Vem leder?
-"Vad det står"! -Ja.
Det står…
-Jun-seo leder definitivt. -Ja.
-Jag håller med.
Si-an verkar glad och har roligt.
Men hennes hjärta är nån annanstans.
Det känns så.
Hon är för lugn.
Varför suckar du?
Är det problem hemma?
Da-hee verkar gilla
-Jeong-su. -Det stämmer.
Tror du att Si-an väljer Jeong-su?
När hon var med Jeong-su,
verkade hon tänka på nåt.
Hon verkar tycka mer om Jun-seo,
men jag tror att hon väljer Jeong-su till slut.
Va? Tror du?
Du är så…
Du är så orubblig.
Det är väl inte den du skulle välja?
-Nej. -Hon är orubblig som Dong-ho.
Tror ni inte att hon väljer nån som känns mer stabil och trygg?
Men eftersom det är Si-an, vet jag inte.
Så även om hon känner mer
-för Yuk Jun-seo… -Ja.
-Kan hon tänka långsiktigt. -Ja.
-Att hon kan välja trygghet? -Precis.
Man vet aldrig.
Jag tror att Si-an väljer Jun-seo.
-Tror du? -Jeong-su, trodde jag.
Ja, Jeong-su.
-Varför? -Du fattar inte.
Varför då helt plötsligt? Si-an är inte i mitt rum.
Jag tror inte vi pratar om det i vårt rum heller.
Helt plötsligt?
Det är inte plötsligt.
De åkte till Paradiset.
-Hon sa att hon blev till sig. -Ja.
Jeong-su masserade hennes hand så här.
-Hon har inte glömt det. -Men…
Fortfarande?
Hon sa det. Hon blev alldeles svag.
Åkte hon inte för att kolla sist?
Jag vill välja Jun-seo. Tror ni att han väljer mig?
-Hon hör det hon vill. -Herregud!
-Hon är så söt. -Hon vill tro det.
Jisses, Min-seol.
Jag vill välja Jun-seo. Tror ni han väljer mig?
Borde jag gå och prata med honom?
Om det var jag, skulle jag ha sagt allt.
Jag kan inte prata för dem,
men från vad jag har hört: "Hade vi tid, kan saker ändras."
Vad gör du?
A-rin, kom.
-Vart ska ni? -Nej, du får inte!
-Jag vill prata med dig. -Du är så elak!
-Så elak. -Han är med mig.
-Dong-ho och jag har pratat mycket. -Bra.
-Vi kan prata här. -Här.
A-rin och jag går och hänger.
Får jag sitta här?
Ja, det får du.
-Det är våra sängar. -Okej.
Sov du gott igår natt?
Jag? Jag sov jättegott. Jag kraschade.
-Jag var väl så tyst igår? -Ja.
Jag trippade på äggskal.
-Gjorde du? Förlåt. -Ja.
När vi diskade, såg du arg ut.
Vi kunde inte prata.
Såg jag arg ut?
Ja, det var uppenbart att du inte ville diska med mig.
Varför skulle jag inte vilja?
Jag vet inte, du visade det.
-Jag hatade det inte. -Nej?
Det var bara
att mina egna känslor och bekymmer var oklara.
-Därför. -Jag förstår.
-Är de klarare nu? -Ja.
-Definitivt. -Bra.
Jag bryr mig inte om hur det går.
Jag måste göra det som känns rätt.
-Eller hur? -Jag med.
-Ja. -Jag ska göra detsamma.
-Det är väl rätt. Eller hur? -Ja, det är det.
Ikväll kan vi dricka.
Jag lovar,
-du behandlar mig som en lillasyster! -Va?
På allvar, du…
-Är du tokig? -Va?
Visst, vi kan dricka.
Är det din look idag?
-Ja, oskyldig. -Res på dig.
Vänta, får jag se.
Det är fint.
Ser jag okej ut?
-Eller? -Har du inga accessoarer?
-Jo. -Det är lite enkelt.
Sätt på ett halsband.
"Sätt på ett halsband."
Jag har några, men jag vet inte vilket.
Välj ett.
-Inte det här. -Får jag se då.
Ta ett av de här.
Det är accessoarer som nån som inte har några känslor för henne valt.
-Vad betyder det? -Hon har känslor för honom.
-Ja. -Har hon?
-För Min-seol… -Är det inte trist?
-Jo. -De har roligt.
Har de?
-Från hennes perspektiv. -Ja.
-Inte mycket, va? -Det här vore bättre.
-Vadå? Det här? -Ja.
Okej.
-Är det här inte bra? -Nej.
Sätt på dig det.
-Jag? -Naglarna är för långa.
Du är så besvärlig.
Hjälp mig. Jag kan inte.
-Okej. -Jag kan inte.
Får jag se.
Gör det inte för kort.
Okej, lite löst.
Tack.
Jag ska titta.
Ja. Du har fått färg också.
Ja, jag är solbränd.
-Hallå! -Ja?
-Inte illa, va? -Det passar.
Jun-seo kommer att välja Si-an.
Jisses, men…
Jun-seo är så konstig. Han fortsätter…
Han fortsätter att uppmuntra mig. Jag blir galen.
Han fortsätter att flirta. Och sätter på mig halsband.
Fast han har känslor för nån annan,
fortsätter han att flirta.
Han uppmuntrade henne inte.
-Han gjorde ingenting. -Du är elak.
Nej, jag menar det.
Jag förstår varför hon tror det.
Flirtade Jun-seo med henne?
-Inte alls. -Han flirtade inte.
-Han har alltid gillat hennes sällskap. -Ja.
Men hon,
hon tror att han flörtar.
Och Jun-seo kom för att hänga.
-Han var uttråkad. -Precis.
Han valde halsbandet
-för att hon bad honom. -Ja.
Hon bad honom hjälpa henne, han sa: "Du är så besvärlig."
Du har rätt.
Tittar du igen, ser du att han inte flirtade.
Jag tror att Min-seol tror det hon vill.
-När hon pratar med de andra… -Ja.
Säger hon: "Tror du inte?" och försöker få svaren hon vill.
Men när nån är kär, vill de tro det de vill.
Ja.
-De ger mening till allt. -Ja.
Så det var därför.
-Ska vi prata enskilt? -Visst.
-Det är tråkigt att det är slut. -Ja.
Det är nästan slut.
Jag trodde inte att det skulle gå så fort.
Tio dagar kändes så långt.
-Ja. -Jag var orolig.
-Men tiden flög iväg. -Jag håller med.
Det gick ännu fortare efter två gånger i Paradiset.
Jo.
Ångrar du nåt under dina tio dagar här?
Att jag förlorade och stannade på Inferno första dan.
-Gör du? -Ja.
Jag har alltid
-försökt vinna i livet… -Okej.
Så jag lärde mig att jag fick stå ut med sånt här.
Jag förstår.
Det var inte lätt för mig första dan.
Vilka är "situationer att vinna i livet"?
Affärer. Framgång.
-Det menade han väl? -Erövra.
Han verkar uppfylld av sin egen värld.
-För självupptagen. -Ja.
De tre chokladpengarna.
Jag ville ge dem till dig.
-Ville du? -Ja.
-Vet du vem jag gav mina till? -Nej.
-Är du inte nyfiken? -Nej.
-Inte? -Nej.
-Du vill inte veta? -Nej.
Jag bryr mig inte. Jag bryr mig inte om vem som gav mig mina.
Jag är inte nyfiken på sånt.
Menar du det?
Du är inte nyfiken?
Just det.
-Verkligen? -Ja.
-Det betyder ingenting. -Intressant. Jag förstår.
För mig är mina känslor och mina tankar
det viktigaste av allt.
Jag förstår.
Intressant.
"Intressant."
Det är intressant.
Kvinnor vill att män är nyfikna.
-Precis. -Ja.
Det är märkligt att han inte bryr sig.
-Märkligt. -Varför är det så?
Om nån är intresserad av mig,
borde han vilja veta vad jag röstade på.
-Hon vill att han är nyfiken. -Ja.
-Jag pratade om det. -Vadå?
"Te-hwan är nog inte intresserad av mig."
-Tror du? -Ja.
Jag tror bara…
Jag har aldrig brytt mig
-om andra människor. -Precis.
Jag är så med mig själv med.
-Jag förstår. -Så…
Jag tror vad jag tror,
-så jag bryr mig inte om annat. -De är inte viktiga.
"Det är inte så viktigt." Det tror jag
-om mycket. -Jag förstår.
-Så det blir lätt missförstånd. -Okej.
-Men man kan prata om det. -Okej.
Jag var osäker först.
Du sa att du var osäker…
Du säger det,
men de andra tjejerna säger
att jag är gullig mot dig.
-Vi? -Hur jag behandlar dig.
Verkligen?
Så jag tänkte: "Varför är Ji-yeon osäker på hur jag känner?"
Varför jag var osäker?
Jag vet inte heller.
Är det inte ditt sätt?
-Jag kanske var försiktig. -Ja.
Jag kanske inte trodde att du var ärlig.
Det är så jag är.
-Jag förstår. -När du säger nåt,
tänker jag: "Menar han det?
Försöker han få mig att må bra?"
-Okej. -Så tänker jag.
Ja.
Vill du fråga nåt annat?
Under dagarna i Paradiset,
-frågade jag om allt. -Okej.
-Jag undrar vad de andra gör. -Ska vi gå?
-Ska vi? -Ja.
Att lyssna på det där var frustrerande.
Det känns trångt här inne.
Samtalet flyter inte.
-Nej. -Det känns när de pratar.
Grejen med Te-hwan är… Vad ska jag säga?
Han är så självupptagen.
-Så känner jag. -Jag tror
-att han är självupptagen. -Han struntar i
att ändra sig genom att prata med andra.
"Jag är den jag är, och tror det jag tror.
Jag struntar i om du accepterar det eller inte, för jag tänker så här."
-"Så har jag varit." -Ja.
-"För det här är jag." -"För det är jag."
Men om det är så,
är det inte lätt att dejta.
Det är en negativ sida av att vara konstnär.
Han är helt enkelt en snobb när det gäller hans konst.
Jag är lite sån också.
-Så… -Varför?
När jag var tjugo,
höll jag på med hip-hop.
-Jag var helt uppslukad. -Ja.
-"Jag är bäst." -Visst.
-"Ni är ingenting." -Jag förstår.
-Men… -Man ser mycket sånt
-i rappares texter. -Ja.
Jag påmindes om det.
Jag förstår.
Så jag blir lite ledsen av det här.
Jag har en fråga.
Påverkade den inställningen dina relationer med andra
-eller med din flickvän? -Så…
Ja, för att man lever med det.
-Okej. -Okej.
-Så du tror du är fantastisk. -Ja.
Att säga arroganta saker var del av det.
-Jag förstår. -Pang.
Men han bryr sig om sin kultur och har stora drömmar,
så han är lite besatt just nu.
-Han kan nog ändra sig. -Ja.
Precis som jag.
Jag önskar att Te-hwan kunde
tänka lite mer på den andra personen.
Till sist ett dopp i havet.
Det här blir kul!
De är döda.
De är körda.
Fantastiskt!
-Hon är som en säl. -Häftigt!
Det är kallt!
Är det Jun-seo?
Han är som en fisk.
-Ta honom! -Kom!
Nej, vänta!
Vill du sitta här?
Det är kallt!
-Vi ses i Seoul! -Hej då!
Det är så kallt!
Du är bäst, Jong-hoon. Du är den enda som tar hand om mig.
-Fryser du inte? -Jag fryser.
Vad gör Jun-seo?
Vem är han, Tarzan?
Hur kom han dit upp?
"Tarzan"!
Jisses!
Men vad gör han?
-Tarzan! -Tarzan!
Jun-seo! Såg ni?
Otroligt!
-Han hoppade i. -Från klippan.
-Jun-seos klipphopp. -Ja?
Vad sysslar han med?
Jag vet inte.
Ge mig den.
Svara mig först. Är vi i samma lag?
Vi är i samma lag!
-Noterat. -Det är vi inte!
-Ursäkta? -Vi är i samma lag.
-Va? Plötsligt? -Förlåt.
Var försiktig.
Du klarar dig bra.
-Ja. -Är det här okej?
Det är okej.
Si-an, vart ska du?
Hejdå!
Vad gjorde du?
Hur långt ska hon?
Hon åker dit det är djupt.
-Va? Gör hon? -Ja.
Kom tillbaka!
Hur kom du så långt ut?
-Han går i. -Nej.
Ska de simma iväg?
Hej!
Jag kommer!
Jisses, You-jin.
-Jisses, You-jin. -Kom igen, You-jin.
Ska du försöka flyta iväg?
Jag räddar henne.
-Hallå där… -Ta henne inte. Hon är min prinsessa.
-Du är ute. -Gå dit.
-Nej! -Låt mig vara med.
Nej!
Räddar du henne med mig?
Det känns inte bra.
Jag kan gå själv.
Varför åker de längre ut?
De går nog nu.
Gör de?
Det var roligt.
Ja, det var det.
Handdukar.
Finns det handdukar?
-Jag fryser. -Jag är kall.
-Vänta. -Ge mig en handduk.
Jag borde inte gjort det.
-Varför inte? -Jag blev kall.
Blev du? Vad gör vi?
Om du är så kall, måste du vara sjuk.
Jag antar det.
-Mår du bra? -Jag vet inte.
-Vet du inte? -Jag tar medicin.
Vi ska ju dricka.
Ja, du kan inte ta medicin då.
Nej.
Hände nåt förut?
Så Jeong-su blev upprörd?
Si-an nämnde Jun-seo när hon var med Jeong-su.
Hon sa: "Vart gick Jun-seo?"
-Blev han upprörd då? -Ja.
Så det hände.
Frågade hon det när hon var med Jeong-su?
-Ja, med Jeong-su. -Ja.
Det var så.
-Det var så. -Det var då.
Nu är Jeong-su lite…
-De är båda aktiva. -Ja.
Men när Jeong-su ser Jun-seo och Si-an tillsammans,
blir han lite…
-Upprörd. -Inte glad.
-Han tröttnar. -Jeong-su sa att han är konservativ.
Ja.
Men Jun-seo blir inte upprörd när Si-an är med Jeong-su.
Men man märker det på Jeong-su.
-Ja. -Ja.
Jag är så hungrig.
-Oj! Jisses! -Vadå?
Kött att grilla?
-Va? Kött? -Helt galet!
-Vad är det? -Helgalet.
-Här kan A-rin sitta, och du sitter här. -Okej.
Kan du grilla?
Ja.
-Det är gott. -Så gott.
Ska vi skåla?
Okej.
Vilket öl vill du ha?
-Det här? -Ja.
Bra jobbat de här dagarna.
-Skål! -Skål!
Det är svårt att tro att det är sista kvällen.
-Att det är sista kvällen? -Ja.
Det är sista kvällen.
Ska vi börja lite långsamt då?
-Vad kul. -Jag är nyfiken.
Vi turas om.
Jag är nyfiken på Dong-ho.
Dong-ho…
Ni kommer bli chockade.
Jag är nyfiken.
-Han är nog ung. -Vd?
Eller hur?
Jag är 30 år.
Vilket år är du född?
1993.
Okej.
Jag är auktoriserad revisor.
Han är revisor!
Herr Revisor.
En revisor? Coolt.
En revisor.
-Jag visste det. -En så snygg revisor?
Jag visste att han var nåt sånt.
Ja.
Jag lovar att du är det med.
Gissa inte min ålder.
Gör mig inte arg. Jag är känslig just nu.
Eftersom jag är äldre än dem,
så talar alla formellt med mig.
Ser jag så mycket äldre ut så att de ska göra det?
Så You-jin, förut… Förlåt, jag menade inte det.
Försöker du bråka?
-Jag fortsätter idag. -Vill du bråka med mig?
Så du är inte äldre?
You-jin…
Jag är inte äldre än du.
-Jag känner mig trygg med dig. -Ja.
Men det är om du är äldre.
Av nån anledning…
Du är väl lite äldre?
Eller hur?
-Titta på henne! -Varför tror de det?
De är yngre.
-Så söt. -Stackarn.
Är du äldst?
Får jag fråga så här.
Hur gammal ser jag ut att vara?
-Varför? -Säg det, You-jin.
Ja, säg det.
Jag är 28.
-Jag förstår. -Jag förstår.
Vad gäller mitt jobb, dansar jag i ett kompani.
-Jag dansar och koreograferar. -Gör du?
-Passar det inte? -Jo, verkligen.
Jag är lärare och konstnär.
-"Konstnär." -Jisses.
-Det trodde jag inte. -Inte?
När jag gestikulerade eller imiterade nåt
tänkte jag: "Såg min hand för graciös ut?"
-Såna grejer. -Inte alls.
"Avslöjade jag min hemlighet?"
-Jag tänkte på det hela tiden. -Inte alls.
Du sa: "Svisch!" för att beskriva bungyjump.
-"Svisch!" -Du har rätt.
-"Svisch!" -En spoiler.
-Min-seol? -Min-seol?
Jag föddes
år 2000 och är 23.
Ser du? Jag sa det.
Du är precis som det.
Helt sjukt.
Jag är… 25 år.
-Otroligt. -Jag föddes 1999.
-Oj, 1999. -Vadå?
Ser du? Jag sa att du var äldre än jag.
-Din ålder? -Ja.
Jag förstår.
Jag föddes år 2000.
Va? Jag visste att du var lika gammal som jag.
Jag är 25. Jag föddes 1998.
-Vi är lika gamla. -Ja.
Jag var så förvånad.
Jäklar, jag är äldst.
Det är hon.
-Hon hoppades. -Ja.
-Vi sa det. -Vår äldsta tjej.
Det var tydligt på ditt sätt.
Jag tänkte: "Jag måste verka mogen, så jag förstår det."
Eftersom jag verkar så smart och elegant, såg de mig nog så.
Men nu när jag vet att jag är äldst,
känner jag mig lite nere.
Varför blir vi äldre?
Stackarn. Det är okej. Kom igen.
Ska vi klara ut hur vi tilltalar varandra nu?
Hur?
Tjejer? Jag hade rätt.
-De är äldre än vi. -Jag har en fråga.
Hye-jin.
Hände det nån gång att ditt hjärta hoppade över ett slag?
Inte bara fjärilar.
Ditt hjärta hoppade till.
När Jong-hoon…
När vi kom tillbaka från Paradiset,
när han gav mig ett bekräftande svar,
då hoppade mitt hjärta till.
TIDIGARE PÅ DAGEN
Jag har aldrig tvekat.
Jag trodde att du kunde bli orolig,
och det ville jag inte.
Jag blev rörd. Ja.
Det börjar kännas varmt och mysigt.
Varmt och mysigt.
Du då, Jeong-su?
Har ditt hjärta hoppat över ett slag?
Sen du kom hit, har det hoppat över ett slag?
Ja.
Berätta.
-Vadå? -Berätta.
-När det hände? -Ja.
På första dan,
när du stod där.
Vadå?
När jag var vinnare den första dan,
stod du där när jag valde.
På första dan…
DAG 1
Si-an, har du rett ut dina känslor?
Ja, jag tror det.
Jun-seo, är du klar över ditt slutgiltiga beslut imorgon?
Jag kan inte höra på.
Kära nån.
Jag bestämde mig igår.
Jag förstår.
Jag är klar.
Jun-seo.
Ändå,
kanske jag gråter.
-Vad vill du fråga? -Jag kanske gråter.
Jag kommer gråta.
Nej, trösta mig inte.
Men ändå,
vi hade det kul i Paradiset, va?
Hon frågar honom direkt!
Gör inte det. Snälla.
Okej.
-Det var väl kul? -Gråt inte.
Ja, jag hade det jätteroligt.
Du var lättast att prata med.
Vi hade det aldrig tråkigt.
-Han sa det till oss också. -Ja.
Jag menar det. Vi bara pratade.
Vilket odjur.
-Jisses. -Gråt inte.
Det är okej.
Jisses.
Det är okej.
Jag tror att jag ville säga:
"Glöm inte bort mig."
Det var så roligt.
Det känns som en livserfarenhet.
Det var kul.
Och…
Jag vill säga till…
När jag nämner Jun-seo, börjar jag gråta!
Tack.
Min största fråga var: "Kan jag bli kär på tio dagar?"
Men jag kände många olika känslor utöver det.
Det var fint.
Vad ska jag säga?
-"Det var fint." -Det var bara fint.
Jag vill inte åka hem.
Inte jag heller.
Sen jag mönstrade av från militären,
har jag känt mig utanför överallt.
Jag känner som om
jag inte passar in med andra.
Vare sig på arbetet eller andra ställen kändes det så.
Men här är det som en familj, så jag har varit väldigt glad.
Jag förstår.
Jag glömmer det inte.
Under min tid här,
har det varit svårt fysiskt och psykiskt.
Men det har varit
en oförglömlig resa för mig.
Jag är tacksam för alla.
Det har varit den mest värdefulla presenten jag nånsin fått.
Det blir ett fint minne att glädjas åt hela livet.
Det var så fint.
SISTA DAGEN
Det hetaste infernot i världen. Single's Inferno.
Det är sista dan.
YUK JUN-SEO
Nu ska ni ta ert sista beslut.
JANG THEO
AN JONG-HOON
KIM JEONG-SU
Kvinnorna har redan flyttat till platsen för det sista beslutet
och väntar på männen.
PARK HAE-LIN
KIM A-RIN
KIM HYE-JIN
KIM MIN-SEOL
LEE SI-AN
Mina herrar,
vänligen gå till platsen där den ni valt står.
Om mannen som kommer är den kvinnan har valt,
blir de ett par.
Om mannen som kommer inte är den kvinnan valt,
stannar de på Inferno.
Nu är det bara det sista beslutet kvar.
-Ska vi gissa vilka de väljer? -Okej.
-Okej.
Jag vet inte vem You-jin väljer.
Ingen aning.
Jag tror att Theo förblir trogen sina känslor.
-Ja. -Så Theo,
Jun-seo och Jeong-su väljer Si-an?
Ja.
Si-an är problemet.
Den här säsongen var Si-an…
-Ja. -Det handlar om henne.
Det är inte Theo.
Jag tror att hon väljer Jeong-su.
Tror du det än?
Min önskan.
Det är inte det.
-Till syvende och sist, tror jag… -Hon ändrar sig inte.
Hon väljer Jeong-su trots att hon dras till Jun-seo.
Han är säker och trygg.
Jag tror att hon väljer Jun-seo till slut.
-Jag förstår. -Yuk?
Yuk.
Jag tror också att hon väljer Yuk.
-Oj, Yuk? -Jag också.
-Verkligen? -Yuk.
Jag vill ta er sida.
-Det behöver du inte. -Nej, jag ska inte.
Inte jag. Jag väljer Yuk Jun-seo.
Sista gången hade alla fel.
Men vid finalbeslutet,
tenderar de att välja nån säker.
När det gäller Si-an, har hon varit väldigt ärlig.
-Ja. -Just därför,
tror jag att hon väljer den säkre
som hon kan ha ett långvarigt förhållande med.
Jang Theo, var vänlig att gå ner.
Jag?
-Theo var så cool. -Ja.
-Verkligen. -Det var han.
Jag tror att han känner sig lättad.
Lycka till.
Du ser glamorös ut idag, You-jin.
Lycka till.
Jag har fått tillbaka ungdomskänslorna,
och modet att uttrycka vad jag känner.
De känslorna finns kvar,
och jag tror att det är rätt att följa mitt hjärta.
Varför är du ända här?
Var försiktig.
Vad är det?
Vadå?
Kim Te-hwan, vänligen gå ner.
Från ögonblicket jag såg henne, visste jag.
När vi var tillsammans, öppnade jag upp mig mer.
Det är charmerande hur hon blivit mer bedårande,
så jag tycker mer om henne.
-Hej. -Hej.
Du är fin.
An Jong-hoon, vänligen gå ner.
Vi delade så många minnen i Inferno,
och jag känner att våra känslor för varandra var äkta.
Jong-hoon väljer nog Hye-jin, eller hur?
-Det tror jag. -Ja, det är Hye-jin.
Va?
Vänta. Gick han förbi henne?
-Han går tillbaka. -Vad rädd jag blev. Jisses.
Du måste skämta som vår guide.
-Jag förstår. -Ja.
Man måste skämta lite.
Vad var det där?
Du skrämde mig.
Visst är det varmt?
-Så varmt. -Ja.
Kook Dong-ho, vänligen gå ner.
Jag har varit mest med henne både i Inferno och i Paradiset,
och jag gillade hur kompatibla vi var på många sätt.
Jag hoppas att vi kan fortsätta med det.
Hejdå.
Dong-ho tvekar inte.
Han skyndar sig.
Ja.
Det är varmt.
-Va? -Är du varm?
Ja.
När du är här, får jag lite skugga.
Det är skönt.
Yuk Jun-seo, vänligen gå ner.
Hon var den första
som fick mig att satsa på den här erfarenheten.
"Den första"?
-Va? -Då är det Min-Seol?
Jag vill beskydda henne.
Va?
-Va? -Nej.
Är det inte varmt?
-Va? -Det är så varmt.
Det är varmt.
-Han kom så nära henne. -Allvarligt.
-För att gå förbi? -Verkligen.
-Fan, Yuk! -Ja.
-Kom igen. -Min-seol blev nog nervös.
Eller hur?
Kim Jeong-su, vänligen gå ner.
Lycka till.
-Va? -Lycka till.
Tack.
Lycka till.
Du har favoritklänningen.
Han stannar hela tiden.
Det var alltid Si-an från början, och i tio dagar var det hon.
Jag brukade inte tro på kärlek vid första ögonkastet,
men jag inser att jag föll direkt.
Ja.
Vilken fin skjorta.
Du har lugg idag.
Ja.
De är så vackra.
De är väldigt charmiga.
-Ja. -Ja.
Det är verkligen slut.
Ja.
Det känns…
Jag blev så glad att vi träffades i Inferno.
Och jag har njutit av vår tid tillsammans.
Vi går och tar en kaffe.
-Hon ser inte glad ut. -Hon vill inte.
Hon ser ängslig ut.
Tack vare dig, var vår tid i Inferno roligare,
du stöttade mig.
Under tiden vi var tillsammans pratade du om dina känslor.
Du sa att jag var söt och gullig.
Jag blev väldigt glad, och var tacksam.
Den jag vill lämna Inferno med är…
Jisses, jag vet inte. Det är bara…
Det är bara lite…
Det känns som om jag gått igenom en del.
Det är…
Kommer hon ta honom?
Hon ser olycklig ut.
Kim Te-hwan.
-Hon valde honom. -Ja.
Efter många samtal med Te-hwan,
tyckte jag att allt inte stämde mellan oss.
Jag var osäker på en del grejer.
Men jag tror på vad han säger.
Han var fokuserad på mig och ingen annan.
Han var rak och gav mig en massa tid.
Därför drogs jag till honom.
Varför hade du den där minen när du började prata?
-Du log lite snett. -Gjorde jag?
Lite som: "Jag gillar honom inte, men…"
-Gjorde jag? -Ja.
-Det var exakt. -Han såg det.
-Så han har koll. -Precis rätt.
På allvar.
-Han visste. -Ja.
"Jag tar dig, så tacksam."
"Jag gillar honom inte."
"Jag kan inte lämna honom."
"Jag väljer dig." Så var det.
Trodde du det?
-Nej. -Inte?
Nej, jag visste det.
Va?
Hur kunde du vara säker?
Jag är alltid säker på mig själv.
Det låter arrogant.
-Lät jag arrogant? -Ja.
Jag vill välja igen.
Det är försent.
A-rin,
låt oss träffas ofta därute.
Okej.
När vi åker härifrån, låt oss ha det kul ihop.
Den jag vill lämna Inferno med är…
Kook Dong-ho.
Det var klart.
-Dong-ho var så populär. -Ja.
Det var A-rin.
-Ja. -Ja.
Det tror jag.
Det kan vara ödet.
Vi får se.
Hon tror på ödet.
-Ja. -Det gör båda.
Jobbar i samma område.
-De bor nära varandra. -Ja.
Det är perfekt för att dejta.
-Jag hoppas det håller. -Tänk om de gifter sig.
Ja.
Kom nu.
Okej.
-Det är varmt. -Ja.
Hejdå.
Jag stannar här.
För mig var det du från början.
Jag gillade dig.
Det blir pinsamt. Ska vi släppa händerna?
Den sitter fast.
-Gör den? -Ja.
Vi har varit på Inferno tillsammans för länge.
Vi åker härifrån ihop.
Tack för att du dök upp mitt i.
Den jag vill lämna Inferno med är…
An Jong-hoon.
Kom.
-Akta fötterna. -Okej.
Hejdå.
Hejdå, Inferno.
Si-an.
Jag ville visa mina sanna känslor,
och ville se dina också.
Båda sakerna hände.
Jag ångrar mig inte.
Jag var lycklig när jag var med dig.
Min röst försvann.
Jag önskar dig lycka.
Si-an.
Sen jag kom hit,
blev det från början till slut
inte alls som jag förväntade mig.
Jag upptäckte en ny sida av mig själv,
och det var för att jag träffade dig.
Jag har återupptäckt fina och underbara minnen,
det gör mig lycklig.
Jag är ledsen att det är över.
Jag är tacksam för minnena. Tack.
Från första stund,
när du log åt mig,
tills nu,
gillade jag dig.
Jag hoppas att vad du än väljer
blir ett bra val.
Det var fint sagt.
Theo…
När jag var med dig, skrattade jag mest.
Jag kände hur ärlig du var.
Mina känslor var också ärliga.
Var lycklig.
Jag är glad.
Jun-seo, när jag är med dig,
får du mig att känna mycket.
Sorg,
glädje och spänning.
Tack för att du tog mig till Paradiset den första gången.
Jag var glad att vara där sista gången med dig också.
Du passar i lugg.
Den jag vill lämna Inferno med är…
…Yuk Jun-seo.
Yuk Jun-seo.
Jag fick en pirrande känsla.
-Till slut… -Så blev det.
Hon valde den som fick hjärtat att bulta.
Yuk Jun-seo.
-Kom. -Kom.
Det var nog svårt.
Tack.
-Hejdå. -Hejdå.
Att se dem bakifrån…
Otroligt.
Och Min-Seol…
Jun-seo, har du förberett ett firande?
-Firande? -Ja.
-Ett firande… -Du måste bära mig och springa.
Måste jag?
Hallå!
Är du galen?
Är det hans version av att bära bruden?
Vänta!
Vad gör du?
Min sko!
Var är den?
Vänta…
Ja, det här ville hon ha.
Det är över.
Jag antar att tiden flög för dig.
-Mig? -Ja.
-Det är så… -Tiden med dig gick jättefort.
Gjorde den?
Vi gillade inte varandra på en gång.
Nej.
Sen började det dag två.
Ja.
Vi tillbringade två kvällar ihop.
Hur hände det här?
Det är intressant.
Hur hände det?
Ärligt talat,
tiden med Jun-seo kändes som en virvelvind.
När jag är med Jun-seo,
istället för bekväm, känner jag mig upprymd, osäker och tafatt.
Jag kände mig orolig, svartsjuk och annat sånt.
Det gjorde mig säker på att det var han.
Den person jag vill gå på dessertdejt med är…
Yuk Jun-seo.
Du verkar inte veta hur man är med kvinnor.
-Tror du? Finns det nåt särskilt trick? -Ja.
Jag sa att jag vill prata med dig.
-Va? Varför? -Ja.
Jag har sagt: "Jag vill prata med Si-an."
Mina känslor har växt, det är förvirrande.
Du och jag åker hit en gång till.
Imorgon kommer jag att vinna.
Sov lite till, Jun-seo.
Jag är så trött.
Va?
Jag är så trött.
Vi sover lite till.
-Vad är klockan? -Vi sover lite till.
För mig,
-min sista dejt i Paradiset… -Ja?
…var nåt jag behövde.
-Okej. -Ja.
Den där romantiska dragningen jag har…
Ja?
-Jag känner det mer med dig. -Ja.
Jag vill gå ut med Jun-seo och ha vårt förhållande öppet.
Kommer det hända?
Ja.
Mitt slutliga val är…
Yuk Jun-seo.
Från början till slut,
var han den jag hade mest kul med.
Och…
Ända till slutet,
fick han mig att vara alert.
Mitt slutliga val är Kook Dong-ho.
Var ärlig. Du tvekade lite, eller hur?
Erkänn.
Jag fick aldrig åka till paradiset med Dong-ho,
så jag hade redan givit upp om honom.
Mitt slutgiltiga val är Kim Jeong-su.
Han är den jag har haft djupast samtal med.
Vi respekterade varandra som fantastiska människor,
och vi sa ofta det till varandra.
Okej.
Som en midsommarstorm, har vi haft en virvelvind av känslor här.
Fyra par hittade varandra.
-Vi gratulerar. -Ja.
Grattis.
Av alla säsonger vi sett hittills,
var den här den mest känslomässigt intensiva.
-Verkligen. -Vi också.
-Vi svajade. -Besatta.
Vi kunde känna empati och närvaro.
Deltagarna försökte vara ärliga mot sig själva den här säsongen.
Våra reaktioner också.
-Kanske överdrivna. -De var intensiva.
-Vi var uppslukade -Intensivt.
-Men vi var ärliga. -Ja.
-Vi var ärliga. -Vi såg och kände allt.
Vi hoppas ni förstår.
Det tänker vi på nu.
Vi är så ledsna.
-Så ärliga var vi. -Ja.
-Det var vi. -Ja.
Undertexter: Kerstin Teglof