LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
IADUL CELOR SINGURI
Cine e?
Cine a ajuns primul?
Măi, cum merge?
Așteaptă!
„Măi, cum merge?”
Măi, cum merge?
Așteaptă!
Ce caraghios ești!
Asta e prima dată când Jun-seo a venit în camera noastră să mă ia.
Hai să mergem!
Unde?
Afară.
Unde afară?
Știu eu un loc frumos.
A fost caraghios cum a bătut.
Cred că toți sunt pe ultima sută.
Da.
Frate!
Întrebarea aia a făcut-o să-i bată inima iar.
De data asta a spus-o într-un mod drăguț.
- Da. - Inclusiv „măi”.
Ați văzut cum a râs ea?
- Da. - Da.
- I-a plăcut. - Sunt la remiză, da?
Așa cred.
Nicio remiză.
- Jun-seo conduce. - Da?
Jun-seo are 60%.
- Da. - Incredibil.
E 60% pentru Jun-seo și 40% pentru Jeong-su.
„Șaizeci la sută.”
Cred că Jun-seo s-a dus să vorbească cu Si-an.
Părea să se gândească la multe.
- Ce? - Are multe pe cap.
Da, sunt sigur.
Părea că a luat o hotărâre ieri.
- Ieri? - Da.
Cred că a hotărât.
Nu poate crede asta.
Nu-l asigura! Nu e momentul!
Ce te-a apucat?
- Ce m-a apucat? - Ai venit primul să mă cauți.
Nu? Cred că e prima oară când vin acolo.
M-ai surprins.
- Serios? - Da.
Trebuie să profităm din plin.
Ce ai făcut? De ce zâmbești așa de mult azi?
Ce tot zâmbești?
Mă bucur să te văd.
- Înțeleg. - Da.
- Ieri… - Ce ai făcut?
Măi, ieri…
Când alegeai, știam că n-o să merg.
- Eu… - Știai?
Simțeam că alegi pe altcineva.
- Da. - Dar…
- Când s-a întâmplat… - Da?
M-a durut.
Am fost surprins.
- Da. - Ceea ce simt…
- Da. - Emoțiile mele…
Am fost în Paradis des, așa că nu-mi pare rău că nu m-am dus.
Da.
Dar cerul era minunat ieri în Infern.
- Așa că… - Da.
Ar fi fost frumos să-l vedem împreună.
Fir-ar să fie!
- Ce te-a apucat? - Ce?
S-a terminat!
„Chiar a zis asta?”
- Asta crede ea. - Nu?
- Ce privire i-a aruncat! - Da.
A fost adorabilă!
Fir-ar să fie!
Ce te-a apucat?
Așa a fost.
Nici nu am apucat să avem discuții individuale.
Bine.
Ne-am adunat toți și am vorbit afară.
Apoi ne-am culcat devreme. Cred că era 23:00.
- Devreme. - Da.
Am dormit bine
și azi mă simt mai bine.
- Da? - Da.
Înțeleg. Sună bine.
Da.
- Așa a fost. - Da.
- Noi am fost în Paradis de două ori. - Da.
A doua dată
m-am gândit cum m-am purtat.
„Mi-am limpezit gândurile.”
- Da. - La asta m-am gândit înainte de culcare.
Înțeleg.
- Și… - Te-ai lămurit?
Da.
I-am zis și lui Min-seol.
Asta am făcut.
- Înțeleg. - Da.
- Am făcut ce trebuia. - Da.
- Am lămurit tot.
Și mi-am exprimat clar sentimentele.
Nu e nevoie să mai fac niciun efort.
Deci nu-ți rămâne decât să fii mai drăguț.
Așa e.
O să încerc.
Da, fii mai amabil!
Așa e!
- Trebuie să fii mai drăguț. - Da.
- Spune-mi pe nume. - Ce?
Si-an.
Trebuie să exersez.
- Fără „măi, Si-an”. - Fără „măi”.
- Nu-s „măi”. - Da.
Sunt Si-an.
Bine.
Încearcă să se schimbe.
Fiara a fost îmblânzită.
Nu pot să cred că e ultima zi.
Da.
Cum-necum,
- …am fost des în Paradis cu tine. - Da.
Și am petrecut mult timp împreună.
- Da. - Așa că nu am regrete.
- Da. - Am stat mult împreună.
- Așa e. - Da.
Sentimentele mele…
Da?
- La prima întâlnire în Paradis… - Da.
- Am vorbit despre asta. - Da.
- Sentimentele pe care le-am înăbușit. - Da.
Pe atunci
îmi venea și mie să plâng.
Da, ai tot spus asta.
Da.
M-ai îmbrățișat.
ZIUA A 6-A, PARADIS
- Ești bine? - Da.
- Scuze. - Nu-i nimic.
- Scuze. - E-n regulă.
Doare așa de mult!
- Îți mulțumesc. - Da.
După ce am plâns,
am spus tot.
A ieșit tot.
- Așa? - A ieșit tot ce era în mine.
Nu știu ce să zic.
Ce?
Nu trebuie să zici nimic.
- Nu e nimic de făcut acolo. - Da. Ce?
Nu e nimic de făcut.
Fă-te că nu-i nimic și stai aici.
Nu l-am mai văzut așa.
Face eforturi mari.
Da.
Și-a instalat amabilitatea.
- E mare lucru. - E de neînvins.
- Da. - Așa e.
- Cred că a ajuns la 70, 80%. - Da.
Dar cu Si-an nu se știe.
Are o latură pe care i-o arată doar lui Jun-seo.
- Categoric. - Da.
- A zâmbit când a venit el. - Da.
- Și are o față foarte expresivă. - Da.
Când e cu Jeong-su,
- …parc-ar fi un cuplu vechi. - Da.
Dar, cu Jun-seo,
parcă e perioada de la începutul relației.
Diferența cea mai mare între ei este
că Si-an n-așteaptă nimic de la Jeong-su.
Dar vrea mereu ceva de la Jun-seo.
„Fă asta, fă aia!”
L-a rugat s-o trateze mai frumos.
Așteaptă deja multe de la el.
Pare să fie ceva instinctiv.
Si-an îl place pe Jun-seo.
Dacă e așa de sigură de Jeong-su,
n-ar mai impresiona-o cuvintele lui Jun-seo
și nu s-ar mai uita așa la el.
- Exact! Nu ți-am spus? - Da.
Nu mai vreau să vorbesc.
Vreau să mă uit.
- Tac. - Să ne uităm.
- Nu se știe. - Fără presupuneri premature.
A-rin?
Durează mult?
Doar cinci minute. Nu, trei.
- Două minute. - Două?
Ce l-a apucat?
„Ce l-a apucat?”
Îi place!
Să mergem!
Ce zici de rochia mea? Pare tropicală?
Pari o băutură.
Par o băutură?
Un suc de fructe.
- Stăm aici? - Bine.
Azi mi-am pus ochelari.
Sunt de vedere?
Blochează lumina albastră.
Aici n-ai lumină albastră de blocat.
Vrei să fii elegant?
Ce spui? Elegant? Te rog.
- Îți stau bine. - Ce ai făcut ieri?
- Ieri? - Da.
- M-am dat mare că mă distrez… - Da.
Dar n-am făcut-o.
Nu era nimeni cu care să vreau să vorbesc.
M-am uitat la Jun-seo și Min-seol.
Sperai că te distrezi, dar nu s-a întâmplat nimic.
Pe bune.
Când ești în Paradis, te întrebi ce fac ceilalți
și ce poze fac în Infern.
Asta voiai să știi?
Pari interesat de Infern.
- Fiindcă erai tu aici. - Înțeleg.
În acest caz, e bine să fii interesat.
Când am fost ieri în Paradis, a fost altfel.
Am auzit. Am fost invidioasă.
- Nu e nevoie. - Nu?
- Aud c-ați fost la izakaya. - Da.
Și la bowling.
- Da. - Exact.
N-a fost deosebit.
Când am fost noi n-a fost așa ceva.
La bowling a fost plictisitor.
Ar fi fost mai plăcut cu mine.
Ar fi fost ceva deosebit.
Ce drăguț!
- Ne-am dus direct la izakaya. - Da.
Am fost la cină.
Am băut ceai după cină.
- Am mâncat fructe. - Da.
Am vorbit puțin. Apoi am făcut duș și ne-am culcat.
Iar îmi povestești amănunțit cronologia
- …activităților. - Păi…
Îți spun ce-am făcut.
N-a fost nimic special.
Înțeleg.
- Ce? - Ce?
De ce râzi?
Ce amuzant!
- De ce râzi? - Dar tu?
Nu mai râde! Mă faci să râd.
- Tu ai râs prima. - Ba tu.
Ce e? De ce râzi?
- De ce-s așa veseli? - Sunt și gata!
Cred că-s fericiți.
- S-au apropiat mult. - Da.
Azi nu ți-ai pus cercei.
N-am avut ocazia să-mi pun nimic.
Fiindcă n-ai avut timp?
Mi-ai dat două minute, așa că am ieșit după unul.
- Îți aleg eu unii. - Da?
Ce pot alege?
Frunzele astea.
Acum, că vă văd dintr-o parte,
aveți cercei foarte mari.
Sunt și zgomotoși.
I-am văzut…
- Sunt enormi. - Și par grei.
Vi se potrivesc.
Mulțumesc.
Frunzele astea.
- Nu frunzele. - Nu?
Să porți ce-ți aleg eu.
Dar nu mi-am adus multe accesorii.
Pe ăștia îi am.
Ăștia îți stau bine.
- Așa e mai bine, nu? - Da, și…
Încearcă-i pe ăștia.
Să-i luăm pe ăștia.
Nu, nu ăștia.
Ăștia…
- Ăștia mă sperie. - Îi urăști.
Mă sperie.
- Ăștia. - Ba nu. Mi-i pun la urechi.
Arată bine dacă te uiți la ei acum.
- Să văd. - Cum sunt?
Ăștia mă sperie. Nu-i purta!
Mă înspăimântă.
- Ăștia. - Nu.
Port ce vreau eu.
Da? Așa să facem.
De ce m-ai adus?
Nu-i vreau nici pe ăștia. Prea îndrăzneți.
- „Da? Așa să facem.” - „De ce m-ai adus?”
Ăștia-s drăguți.
- Îți stau bine. - Ajută-mă!
- E greu. N-am mai făcut asta. - Am unghii prea lungi.
Încearcă! Dacă nu, rog pe cineva de afară.
E bine așa?
- Da. - Să mergem.
Bine.
De ce mi-ai mai cerut părerea?
Ce?
Sunt la o întâlnire adevărată.
- Așa e. - Da.
Întâlnire în Infern.
Pentru ei e clar.
- Așa e. - Da.
Mă fac să zâmbesc.
Cioc-cioc!
- Ce faceți? - Ce?
Hai să vorbim!
Bine.
Vrei să faci o poză Polaroid?
Sigur.
Frumoasă vreme!
Da!
Așa e.
N-am avut ocazia să vorbim.
Îți fac o poză frumoasă.
Vă fac eu amândurora.
Serios? Ar fi grozav!
Sigur.
Bun. Unu… Poza aia era mai bună.
Da.
Ghidul turistic.
- Ce-i cu el? - Ghidul turistic.
Să numeri!
Bine, vă fac poza.
Unu, doi…
Încă una.
Zâmbiți! Unu, doi…
- Ultima. - Prea repede.
Hai și una caraghioasă.
Bine.
Ce vrei să faci?
Ce pereche frumoasă!
Serios!
Arată-mi!
Cred c-o să mă certe.
Jong-hoon a făcut poze și s-a dus.
E ghid turistic?
- Nu știam că s-a dus. - Cred că e.
Arată-mi!
Cred c-o să mă certe.
Nu te-ai strâmbat, nu?
Asta e strâmbătura mea.
Hei!
Am încercat!
Am încercat să mă strâmb.
- Haide! - Nu credeam că tu vei exagera.
Trebuia să-mi spui cât să mă strâmb.
Pe bune, ce e asta?
Nu poți să te strâmbi chiar așa!
Pe asta o țin.
Nu.
Au ieșit bine.
Chiar și strâmbătura ta e perfectă!
Parcă e o ședință foto.
Așteaptă!
Asta e.
- Uite-o! - Uite-o!
Clar vei ieși bine.
Nu ești obosit? Pari foarte obosit.
- Par obosit? - Da.
Ești obosit, nu?
Moșul a obosit.
Moșul ăsta…
Moșul a obosit.
Ce te mai distrează!
Așa ai râs.
Nu pot să cred că e ultima zi.
- Nu? - Da.
Ce odihnitor!
Serios…
parcă e un vis.
Da?
Ce repede a trecut timpul!
Care e scorul curent? Cine conduce?
- „Scorul curent”! - Da.
Scorul curent e
- …în favoarea lui Jun-seo. - Da.
- Așa e.
Si-an pare că e fericită și se distrează.
Dar inima ei e în altă parte.
Așa pare.
Pare prea comodă.
De ce tot oftezi?
Ai probleme acasă?
Da-hee a avut mereu o slăbiciune
- …pentru Jeong-su. - Așa e.
De ce îl ia Si-an pe Jeong-su?
Când era cu Jeong-su,
am văzut cum, uneori, părea să fie dusă pe gânduri.
Parcă inima ei ar fi cu Jun-seo,
dar cred că, în final, îl va alege pe Jeong-su.
Ce? Serios?
Ești foarte…
Ești de neclintit.
Nu e cel pe care l-ai alege tu, nu?
- Nu. - E consecventă, ca Dong-ho.
Nu crezi că va alege pe cineva stabil și relaxat?
Dar, fiindcă e Si-an, nu-s sigură.
Așa că, deși îi place mai mult
- …de Yuk Jun-seo… - Da.
- Gândește pe termen lung. - Da.
- Și caută confortul? - Da.
Nu se știe niciodată.
Cred că Si-an îl alege pe Jun-seo.
- Da? - Da? Credeam că va fi Jeong-su.
Da, Jeong-su.
- De ce? - Încă n-ai habar.
De unde să știu? Si-an nu e în camera mea.
Nici noi nu vorbim în camera noastră.
De ce, brusc, Jeong-su?
Nu e brusc.
Au fost în Paradis primii.
- A zis că i-a plăcut. - Da.
A zis că Jeong-su i-a masat mâna.
- Si-an n-a uitat. - Dar…
Serios? Încă?
Ne-a spus. A zis că s-a topit.
Nu s-a dus încă o dată să verifice?
Vreau să-l aleg pe Jun-seo. Crezi că el mă va alege?
- Ea aude doar ce vrea. - Vai!
- Ce drăguță! - Ce vrea să creadă.
Vai, Min-seol!
Vreau să-l aleg pe Jun-seo. Crezi că el mă va alege?
- Ce? - Crezi că mă alege?
Să mă duc să vorbesc cu el?
În locul tău, eu i-aș spune tot.
Nu pot vorbi în numele lui,
dar a spus că, dac-ar fi avut timp, ar fi putut fi altfel.
Ce faci?
A-rin, să mergem!
- Unde te duci? - Nu poți!
- Vreau să vorbesc cu tine. - Ce rău ești!
- Ești rău! - E cu mine.
- N-am vorbit mult cu Dong-ho. - Bine.
- Să stăm aici să vorbim. - Aici.
Eu mă duc cu A-rin.
Măi, pot să stau aici?
Da, poți.
- Paturile noastre. - Bine.
Ai dormit bine ieri?
Eu? Am dormit ca un buștean.
- Am fost tăcut ieri, nu? - Da.
Am fost foarte precaută.
- Serios? Scuze! - Da.
Când spălam vasele, păreai supărat.
N-am putut să-ți vorbesc.
Păream supărat?
Da, mi-ai arătat clar că nu-ți place să speli vasele cu mine.
De ce să nu-mi placă?
Nu știu, dar mi-ai arătat-o.
- Ba nu. - Serios?
Doar că
nu îmi lămurisem sentimentele și grijile.
- De asta. - Bine.
- Acum te-ai lămurit? - Da.
- Categoric. - Bine.
Nu-mi pasă de rezultate.
Vreau doar să fac ceea ce e mi se pare corect.
- Nu? - Și eu.
- Da. - O să fac și eu la fel.
- Cred că așa e corect. Tu nu? - Ba da.
Hai să bem diseară!
Pe bune,
- …parcă-s sora mai mică! - Ce?
Serios, tu…
- Te-ai țicnit? - Ce?
Bine, hai să bem!
Asta e ținuta de azi?
- O ținută inocentă. - Sus!
Stai să văd.
Arată bine.
Nu arăt bine?
- Nu? - Nu ai accesorii?
- Ba da. - E prea simplă.
Pune-ți un colier!
„Pune-ți un colier!”
Am unele, dar nu știu ce să port.
Alege tu.
- Nu ăsta. - Ia să văd.
Alege dintre astea!
Sunt accesorii alese de cineva care nu simte nimic pentru ea.
- Ce rost are? - Dar ea îl place.
- Da. - Serios?
- Pentru Min-seol… - Nu e trist?
- Da. - E plăcut.
Serios?
- Da, după ea. - Da.
- Dar nu prea e, nu? - Ăsta ar fi mai bun.
- Ce? Ăsta? - Da.
Bine.
- Ăsta e bun? - Nu e rău.
Pune-mi-l tu!
- Eu? - Am unghii lungi.
Ce nesuferită ești!
Ajută-mă! Am unghii lungi.
- Bine. - Nu pot.
Ia să văd.
Nu-l face prea scurt!
Da, mai lejer.
Mulțumesc.
Ia să văd.
Da. Și te-ai bronzat mult.
Da, sunt foarte bronzată.
- Hei! - Da?
- Nu e rău, nu? - E bine.
Jun-seo o alege pe Si-an 200%.
Dar…
Jun-seo e tare ciudat! Mereu…
Îmi dă speranțe. Mă înnebunește.
Flirtează mereu. Mi-a pus și colierul!
Deși îi place alta,
flirtează și cu mine.
El nu i-a dat deloc speranțe.
- N-a făcut absolut nimic. - Ce rău!
Vorbesc serios!
Înțeleg de ce Min-seol crede asta.
Adică Jun-seo a flirtat cu ea?
- Nu. - N-a flirtat.
- Doar s-a simțit relaxat pe lângă ea. - Da.
Dar ea
crede că el flirtează.
Și Jun-seo a venit doar să stea acolo.
- Era plictisit. - Da.
Și a ales colierul
- …fiindcă l-a rugat ea. - Da.
Ea l-a rugat să i-l pună, și el i-a zis că-i nesuferită.
Ai dreptate.
Dacă vă uitați din nou, o să vedeți că nu flirta.
Cred că Min-seol crede doar ce vrea.
- Când vorbește cu celelalte fete… - Da.
Ea întreabă: „Nu-i așa?” și încearcă să obțină răspunsul dorit.
Dar, când ești îndrăgostit, tinzi să crezi ceea ce vrei.
- Orice cuvânt ți se pare semnificativ. - Da.
Deci de asta…
- Vorbim în camera separată? - Da.
- O să fie trist când se termină. - Da.
E aproape gata.
Nu credeam că timpul o să zboare.
Inițial, zece zile mi s-a părut mult.
- Da. - Mi-am făcut griji.
- Dar a zburat. - Da, de acord.
Fiindcă am fost în Paradis de două ori.
Da.
Regreți ceva din timpul celor zece zile aici?
Regret c-am pierdut și am rămas în Infern în prima zi.
- Serios? - Da.
Mereu am căutat
- …situații în care să câștig. - Da.
Așa că aici am învățat să accept asta.
Nu mi-a fost ușor în prima zi.
Ce înseamnă „situații în care să câștigi”?
Afaceri. Să ai succes.
- Asta zice? - Cuceriri.
Se pare că e prizonier în lumea lui.
- E prea egocentric. - Da.
Cele trei bomboane.
Am vrut să ți le dau pe toate.
- Serios? - Da.
- Știi cui le-am dat eu? - Nu.
- Nu ești curios? - Nu.
- Serios? - Da.
- Nu ești curios? - Nu.
Nu-mi pasă cui i le-ai dat tu. Nu-mi pasă cine mi-a dat mie.
Nu-s genul care e curios despre așa ceva.
Serios?
Nu ești curios?
Așa e.
- Serios? - Da.
- Nu cred că înseamnă ceva. - Interesant.
Pentru mine, sentimentele și gândurile mele
sunt cele mai importante.
Înțeleg.
Ce interesant!
„Ce interesant!”
E chiar interesant.
Dar fetele vor ca băieții să fie curioși.
- Asta e. - Da.
Pentru ea e ciudat că el nu e curios.
- E ciudat. - De ce nu e?
Dacă cineva e interesat de mine,
să fie curios pe cine am votat!
- Vrea ca el să fie curios. - Da.
- Am vorbit despre asta. - Ce?
„Nu cred că Te-hwan e interesat de mine.”
- Serios? - Da.
Eu cred…
Mereu am fost indiferent
- …față de alții. - Exact.
Așa sunt și cu mine.
- Înțeleg. - Așa că…
Sunt ferm în convingerile mele,
- …nu dau atenție la nimic altceva. - Nu-i important.
„Nu-i important.” Asta cred despre multe.
- Așa se produc neînțelegerile. - Da.
- Dar se rezolvă dacă vorbești. - Da.
Sincer, la început nu eram sigură.
Zici că erai nesigură…
Zici asta,
dar celelalte fete spun
că-s afectuos cu tine.
- Noi? - Da, cum mă port.
Serios?
M-am întrebat de ce Ji-yeon nu e sigură de sentimentele mele.
De ce nu eram sigură?
Și eu mă întreb.
Poate așa e firea ta.
- Poate eram precaută. - Da.
Poate că nu puteam să cred că ești sincer.
Așa sunt eu.
- Înțeleg. - Când spui ceva,
mă întreb dacă e adevărat.
„Oare încearcă să mă facă să mă simt bine?”
- Da. - Mă face să mă gândesc la asta.
Da.
Ce mai vrei să mă întrebi?
În două zile în Paradis,
- …am întrebat tot. - Da.
- Oare ce fac ceilalți? - Să mergem!
- Mergem? - Da.
A fost frustrant să-l ascult.
Mă simt sufocat.
Nu e o discuție bilaterală.
- Da. - Nu simt asta când vorbesc ei.
Treaba cu Te-hwan… Cum să spun?
Cred că e foarte egocentric.
- Așa cred. - Cred că e
- …foarte axat pe sine. - Nu se gândește
să-și schimbe gândurile prin conversații cu ceilalți.
„Sunt cine sunt și convingerile mele sunt ferme.”
„Nu-mi pasă dacă acceptați, fiindcă asta cred eu.”
- „Așa sunt eu.” - Da.
- „Fiindcă ăsta-s eu.” - „Așa-s eu.”
Dar, în cazul ăsta.
nu e ușor să ieși cu el.
Cred că asta e partea negativă a unui artist.
Altfel spus, e cam snob în legătură cu arta lui.
Sincer, și eu sunt așa.
- De asta… - De ce?
Când aveam 20 de ani,
îmi plăcea hip-hopul.
- Mă absorbea complet. - Da.
- Mă credeam cel mai bun. - Da.
- „Voi nu sunteți nimic.” - Da.
- Dar… - Tipic pentru versurile
- …unui rapper. - Da.
Mi-a amintit de tinerețe.
Înțeleg.
Sincer, asta mă cam întristează.
Am o întrebare.
Mentalitatea asta s-a propagat și în relațiile tale
- …sau cu prietena? - Deci…
Da, trăiești cu mentalitatea asta.
- Înțeleg. - Da.
- Te crezi o persoană grozavă. - Da.
Și când spui lucruri jignitoare ești cool.
- Înțeleg. - Bum!
Dar lui chiar îi pasă de cultura lui și are visuri mari,
de asta cred că e absorbit acum.
- Cred că se poate schimba. - Da.
La fel ca mine.
Aș vrea ca Te-hwan să fie
mai atent cu cealaltă persoană.
În sfârșit, înotăm în ocean!
O să fie tare!
S-a zis cu ei!
S-a terminat!
Ce frumos e!
- Ce focă! - Ce grozav!
Ce rece e!
Ăsta e Jun-seo?
E un pește!
- Apucă-l! - Dă-mi-o!
Nu, stai!
Vrei pe colac?
Ce rece e!
- Ne vedem în Seul! - Pa!
Ce rece e!
Jong-hoon, ești cel mai bun! Doar tu ai grijă de mine.
- Nu ți-e frig? - Mi-e frig.
Ce face Jun-seo?
Se crede Tarzan?
Cum s-a cățărat acolo?
„Tarzan”!
Vai de mine!
Dar ce face?
- Tarzan! - Tarzan!
Uitați-vă la Jun-seo! L-ați văzut?
Ce tare!
- A sărit ca un sportiv. - De pe stâncă!
- Jun-seo plonjează! - Da?
Ce face?
Nu știu.
Dă-mi-l!
Spune-mi, suntem în aceeași echipă?
Da!
- Ai zis! - Ba nu suntem!
- Poftim? - Suntem în aceeași echipă.
- Ce? Așa brusc? - Scuze!
Ai grijă!
Ce priceput ești în apă!
- Da. - E bine la adâncimea asta?
E bine.
Si-an, unde te duci?
Pa!
Ce ai făcut?
Unde se duce?
E prea adânc.
- Ce? - Da.
Întoarce-te!
Măi, când ai ajuns așa departe?
- Se duce. - Imposibil!
Se duc să înoate?
Bună!
Vin!
Vai, You-jin!
- You-jin! - Hai, You-jin!
Chiar vrei să pleci așa?
O salvez eu.
- Hei… - N-o lua! E prințesa mea!
- Ai ieșit! - Du-te acolo!
- Nu! - Vin și eu.
Nu!
O salvezi împreună cu mine?
Nu mă simt bine.
Mă duc singură.
De ce se îndepărtează?
Cred că pleacă.
Da?
A fost frumos!
Da.
Prosoape.
Au mai rămas prosoape?
- Îngheț. - Mi-e frig.
- Stai! - Dă-mi un prosop!
Nu trebuia să intru.
- De ce nu? - Cred c-am răcit.
Da? Ce ne facem?
Dacă ți-e frig, poate că te-ai îmbolnăvit.
Așa cred.
- Ești bine? - Nu știu.
- Nu știi? - O să iau ceva.
Dar trebuie să bem.
Da, nu poți să bei dacă iei medicamente.
Da.
S-a întâmplat ceva mai devreme?
Care l-a supărat pe Jeong-su?
Si-an l-a pomenit din senin pe Jun-seo când era cu Jeong-su.
A întrebat unde-i Jun-seo.
- S-o fi supărat atunci? - Da.
Deci asta a fost.
A întrebat asta când era cu Jeong-su?
- Da, cu Jeong-su. - Da.
Asta a fost.
- Da. - Atunci a fost.
Acum, Jeong-su e…
- Nu, amândoi sunt activi. - Da.
Dar, când Jeong-su îi vede pe Jun-seo și pe Si-an împreună,
devine cam…
- Supărat. - Nefericit.
- Cred că s-a săturat. - Jeong-su a zis că e conservator.
Da.
Dar Jun-seo nu se supără când Si-an e cu Jeong-su.
Dar la Jeong-su se vede.
- Da. - Da.
Mi-e foame!
Și mie mi-e foame!
- Măiculiță! - Ce?
Carne de făcut la grătar?
- Ce? Carne? - Ce nebunie!
- Ce e? - Ce tare!
- A-rin să stea aici, și tu, aici. - Bine.
- Te pricepi la gătit? - Da.
- E bun. - E foarte bun.
Facem un toast?
Bine.
Ce bere vrei?
- Vrei asta? - Da.
Bravo pentru cele nouă zile!
- Noroc! - Noroc!
Nu pot să cred că e ultima seară.
- Că e ultima seară? - Da.
E ultima seară.
Începem?
- Frumos! - Sunt curios.
Vorbim pe rând.
Sunt curios despre Dong-ho.
Dong-ho…
O să fiți șocați.
Sunt curioasă!
- Cred că e tânăr. - CEO?
Da?
Am 30 de ani.
Când te-ai născut?
În 1993.
Înțeleg.
Sunt contabil public autorizat.
E CPA!
Dle Contabil!
Contabil? Tare!
Contabil.
- Știam eu! - Un contabil frumos.
Știam că e profesionist.
Da.
Sigur ești și d-ta.
Nu spune că-s mai mare!
Nu mă supăra! Sunt sensibilă acum.
Parcă e clar că-s mai mare
și toți mă iau cu „d-ta”.
Par chiar așa de mare, de sunt toți siguri?
Mai devreme, dra You-jin… Scuze, n-am vrut.
Ai chef de ceartă?
- Azi tot fac asta. - Vrei bătaie?
Deci nu ești mai mare?
Dră You-jin…
Nu-s mai mare decât tine!
- Mă simt relaxată cu tine. - Da.
Doar în caz că ești mai mare.
Din nu știu ce motiv…
Ești mai mare, nu?
Nu?
- Ce față! - „De ce cred că-s mai mare?”
Dar chiar sunt mai mici.
- Ce drăguț! - Săraca!
Sunteți mai mare?
Să întreb ceva.
Câți ani par să am?
- De ce? - Spuneți-ne, You-jin…
Da, spuneți-ne!
Am 28 de ani.
- Înțeleg. - Da.
În ce privește ocupația, sunt dansatoare într-o trupă de dans.
- Dansez și fac și coregrafie. - Serios?
- Nu i se potrivește? - Ba da.
Sunt profesoară și artistă.
- „Artistă.” - Măiculiță!
- N-aș fi crezut. - Chiar?
Dar, când făceam gesturi sau imitam ceva,
mă temeam că gesturile sunt prea grațioase.
- Așa ceva. - Nu.
„Mi-am dezvăluit secretul?”
- Uneori mă gândeam la asta. - Deloc.
Ai zis „hopa” ca să descrii bungee jumping.
- „Hopa!” - Da.
- „Hopa!” - Un spoiler!
- Min-seol? - Min-seol?
M-am născut…
în 2000 și am 23 de ani.
V-am spus eu.
Pari exact de vârsta ta.
Ce nebunie!
Eu am 25 de ani.
- Incredibil! - Născută în 1999.
- În 1999! - Ce?
Ești cu un an mai mare decât mine!
- Ca tine? - Da.
Înțeleg.
Sunt născută în 2000.
Ce? Credeam că ești de vârsta mea!
Am 25 de ani. M-am născut în 1998.
- Aceeași vârstă. - Vezi?
Ce surpriză!
Vai, sunt cea mai mare!
Da.
- Ea își făcuse speranțe. - Da.
- V-am zis. - Fata cea mai mare.
Era clar, după purtare.
M-am gândit că par matură, deci e de înțeles.
Fiindcă sunt inteligentă și elegantă, probabil de asta mă văd așa.
Dar acum, că știu că-s cea mai mare,
mă simt cam nefericită.
De ce îmbătrânim?
Săraca! Nu face nimic!
Stabilim cum ne adresăm?
Cum?
Fetele? Am avut dreptate.
- Toate-s mai mari decât noi. - O întrebare.
Hye-jin.
Ai avut vreun moment când ți s-a tăiat răsuflarea?
Nu doar emoții superficiale.
Răsuflarea tăiată.
Când Jong-hoon…
După ce a venit din Paradis,
mi-a dat un răspuns plin de siguranță
și mi s-a tăiat răsuflarea.
MAI DEVREME
N-am șovăit nicio clipă.
M-am gândit că poate-ți faci griji,
și n-am vrut.
M-am emoționat.
Începem să ne emoționăm și noi.
Emoții.
Da. Și tu, Jeong-su?
Ție ți s-a tăiat răsuflarea?
De când ești aici, ți s-a tăiat răsuflarea?
Da.
Atunci, spune-ne!
- Ce? - Spune-ne!
- Când? - Da.
În prima zi,
când stăteați acolo.
Ce?
Când am câștigat jocul în prima zi,
tu stăteai acolo când am ales.
În prima zi…
ZIUA 1
Si-an, ai hotărât ce simți?
Da, cred că da.
Jun-seo, ești sigur de hotărârea de mâine?
Nu pot să aud!
Vai!
M-am hotărât ieri.
Înțeleg.
Am hotărât.
Jun-seo.
Și totuși…
Cred c-o să plâng.
- Ce vrei să întrebi? - Cred c-o să plâng.
O să plâng.
Nu mă consola!
Și totuși
ți-a plăcut cu mine în Paradis, nu?
Ce direct îl întreabă!
Nu face asta! Te rog!
Bine.
- Ți-a plăcut, nu? - Nu plânge!
Sigur că mi-a plăcut.
A fost ușor să-ți vorbesc.
Nu ne-am plictisit deloc.
- El ne-a tot spus asta. - Da.
Serios. Vorbeam mult.
Poți s-o faci!
- Vai! - Nu plânge!
E-n regulă.
Vai!
E-n regulă.
Cred că voiam să spun:
„Să nu mă uiți!”
A fost foarte frumos.
O experiență pe care s-o țin minte toată viața.
A fost frumos.
Și vreau…
să-i spun lui Jun-seo…
Ori de câte ori îl pomenesc pe Jun-seo încep să plâng.
Mulțumesc.
Pentru mine, întrebarea cea mare era: „Pot să mă îndrăgostesc în zece zile?”
Dar am simțit o gamă largă de emoții.
A fost frumos.
Ce să spun?
- „A fost frumos.” - A fost frumos.
Nu vreau să mă duc acasă.
Nici eu.
De când am terminat armata,
m-am simțit mereu un outsider oriunde am fost.
Așa că mereu am considerat
că nu mă pot înțelege cu ceilalți.
Am simțit asta la muncă și oriunde.
Dar aici parcă aș fi găsit o familie, așa că am fost fericit.
Înțeleg.
Nu cred că voi putea uita.
Cât am stat aici
mi-a fost greu, psihic și mental.
Dar cred…
că a fost o excursie de neuitat.
Vă sunt recunoscător.
A fost darul cel mai prețios pe care l-am primit.
Cred că va fi o amintire frumoasă pentru toată viața.
E foarte frumos.
ULTIMA ZI
Cel mai sexy Infern din lume, Iadul celor singuri.
Aceasta e ultima zi.
YUK JUN-SEO
Acum veți lua hotărârea finală.
JANG THEO
AN JONG-HOON
KIM JEONG-SU
Fetele se află deja în locul pentru decizia finală
și îi așteaptă pe băieți.
PARK HAE-LIN
KIM A-RIN
KIM HYE-JIN
KIM MIN-SEOL
LEE SI-AN
Domnilor,
duceți-vă în locul unde se află persoana aleasă.
Dacă băiatul care sosește e persoana aleasă de fată,
vor deveni un cuplu.
Dacă băiatul care sosește nu e persoana aleasă de fată,
vor rămâne amândoi în Infern.
N-a mai rămas decât decizia finală.
- Să ghicim pe cine vor alege. - Bine.
- Bun.
Nu știu pe cine alege You-jin.
N-am idee.
Cred că Theo își va asculta inima.
- Da. - Atunci, Theo,
Jun-seo și Jeong-su o vor alege pe Si-an?
Da.
Si-an e problema.
În sezonul ăsta, Si-an a fost…
- Da. - Pe cine alege ea?
Nu pe Theo.
Cred că Si-an îl va alege pe Jeong-su.
Mai crezi asta?
Așa-mi doresc.
Nu de asta.
- Cred că… - Nu se răzgândește.
Si-an îl va alege pe Jeong-su, deși e atrasă de Jun-seo.
El e sigur și relaxat.
Eu cred că-l va alege totuși pe Jun-seo.
- Înțeleg. - Yuk?
Yuk.
Și eu cred că-l va alege pe Yuk.
- Pe Yuk? - Și eu.
- Serios? - Yuk.
Vreau să fiu de partea ta.
- Nu e nevoie. - Bine, n-o fac.
N-o fac. Îl aleg pe Yuk Jun-seo.
Dar data trecută am greșit toți.
Pentru decizia finală,
tind să aleagă cea mai sigură variantă.
Când e vorba de Si-an, ea e foarte sinceră în legătură cu emisiunea.
- Da. - De asta…
Cred că va alege opțiunea sigură,
cu care să poată avea o relație pe termen lung.
Jang Theo, te rog să te duci.
Eu?
- Theo a fost cool. - Da.
- Serios. - Da.
Cred că se simte ușurat.
Baftă!
Ce elegantă sunteți, dră You-jin.
Baftă!
Mi-am recăpătat emoțiile pure,
împreună cu curajul de a exprima tot ce simt.
Încă am acele sentimente,
și cred că e bine să-mi urmez inima.
De ce ești departe?
Ai grijă!
Ce e?
Ce?
Kim Te-hwan, te rog să te duci.
Am fost sigur de când am văzut-o.
Am tot vorbit și mi-am deschis sufletul.
Era fermecător cum devenea tot mai adorabilă
și îmi plăcea tot mai mult.
- Bună! - Bună!
Frumoasă rochie!
An Jong-hoon, te rog să te duci.
Avem multe amintiri comune în Infern
și cred că sentimentele noastre reciproce sunt adevărate.
Jong-hoon o alege probabil pe Hye-jin, nu?
- Așa cred. - Da, pe Hye-jin.
Ce?
A trecut de ea?
- Se întoarce. - Ce m-a speriat!
Ca ghid turistic, faci glume!
- Înțeleg. - Da.
Trebuie să fii haios.
Ce a fost asta?
Chiar m-ai speriat!
E cald, nu?
- Ce cald e! - Da.
Kook Dong-ho, te rog să te duci.
Am petrecut cel mai mult timp cu ea, atât în Infern, cât și în Paradis,
și mi-a plăcut că suntem compatibili în multe feluri.
Sper să avem o relație bună și pe viitor.
Pa!
Dong-ho nu ezită.
Se grăbește.
Da.
Nu-i cald?
- Ce? - Ți-e cald?
Da.
Acum, c-ai venit tu, am umbră.
E plăcut.
Yuk Jun-seo, te rog să te duci.
Ea a fost prima
care m-a făcut să mă implic în această experiență.
„Prima”?
- Ce? - Adică e Min-seol?
Mă face să vreau s-o protejez.
Serios?
- Serios? - Nu se poate!
Nu e cald?
- Ce? - Nu e cald?
E foarte cald.
- S-a apropiat mult de ea. - Da.
- Doar ca să treacă pe lângă? - Vai!
- Yuk! - Da.
- Hai! - Min-seol s-a emoționat.
Nu?
Kim Jeong-su, te rog să te duci.
Baftă!
- Ce? - Baftă!
Mulțumesc.
Baftă!
E rochia preferată.
Se oprește mereu.
A fost Si-an de la început, în toate cele zece zile.
Eu nu credeam în dragoste la prima vedere,
dar îmi dau seama că am plăcut-o de la început.
Da.
Frumoasă cămașă!
Azi ai breton.
Da.
Toți sunt frumoși.
Fiecare e fermecător în felul lui.
- Da. - Da.
Chiar e sfârșitul.
Da.
Mă simt…
Sunt fericit că te-am întâlnit în Infern.
Și mi-a plăcut mult timpul petrecut împreună.
Hai să ne ducem la o cafea.
- Ea nu pare fericiră. - Nu vrea.
Pare cam agitată.
Datorită ție, timpul petrecut în Infern a fost mai plăcut
și m-am bazat mult pe tine.
În timpul discuțiilor noastre, ți-ai exprimat clar sentimentele.
Îmi spuneai mereu că sunt drăguță.
M-ai făcut fericită și îți sunt recunoscătoare.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Nu știu! E cam…
E cam…
Presimt că o să-mi fie greu.
E…
Oare îl alege?
Pare nefericită!
Kim Te-hwan.
- L-a ales! - Da.
După multe conversații cu Te-hwan,
m-am gândit că între noi nu există o potrivire perfectă.
Eram nesigură de unele lucruri.
Dar îl cred.
S-a concentrat doar pe mine.
A fost direct și și-a petrecut tot timpul cu mine.
Cred că asta m-a atras la el.
De ce ai făcut fața aia înainte să începi să vorbești?
- Te-ai strâmbat puțin. - Da?
Parcă ziceai: „Nu-mi place de el, dar…”
- Serios? - Da.
- A nimerit-o! - A citit-o!
- Deci nu e un amețit! - A nimerit-o.
Pe bune.
- Nu e amețit. - Da.
„Te aleg. Îți mulțumesc.”
- Așa? - „Nu-l plac.”
„Dar nu-l pot lăsa aici.”
„Te aleg și eu.” Cam așa ceva.
Ai crezut c-o să te aleg?
- Nu. - Ce? Serios?
Am știut c-o s-o faci.
Ce?
Cum erai așa de sigur?
Fiindcă sunt mereu sigur pe mine.
Ce arogant este!
- Par arogant? - Da.
Vreau să aleg din nou.
E prea târziu.
A-rin,
hai să ne vedem des după ce plecăm.
Bine.
După ce plecăm, să ne distrăm împreună.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Kook Dong-ho.
Fără surprize.
- Dong-ho a fost popular. - Da.
A-rin l-a cucerit.
- Da. - Da.
Iată ce cred eu.
Ar putea fi soarta.
Vom vedea după asta.
Bip, bop.
Crede în soartă!
- Da. - Amândoi cred.
- Lucrează aproape. - Da.
- Și stau în apropiere. - Da.
E perfect pentru o relație.
- Sper să reziste. - Poate se căsătoresc.
Da.
Să mergem!
Bine.
- E cald. - Da.
La revedere!
Eu rămân aici.
Pentru mine ai fost tu de la început.
Am fost admiratoarea ta.
E cam jenant. Ne dăm drumul la mâini?
S-au lipit.
- Da? - Da.
Am fost împreună în Infern prea mult timp.
Să plecăm împreună!
Îți mulțumesc că ai venit la mijloc.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
An Jong-hoon.
Să mergem!
- Ai grijă cum calci! - Da.
Pa!
Pa, Infern!
Si-an.
Am vrut să-ți arăt sentimentele mele adevărate
și am vrut să le văd și pe ale tale.
Ambele lucruri s-au întâmplat.
Nu am regrete. Sunt recunoscător.
Fiecare clipă cu tine m-a făcut fericit.
Nu mai am voce.
Îți doresc fericire.
Si-an.
De când am venit aici,
de la începutul acestei călătorii și până la sfârșit,
nimic nu a mers cum mă așteptam.
În acest timp mi-am descoperit o nouă latură
pe care cred că am reușit s-o văd fiindcă te-am cunoscut pe tine.
Simt că am redescoperit amintiri pure și minunate,
ceea ce mă face fericit.
Sunt trist că s-a sfârșit.
Mă bucur că avem aceste amintiri. Mulțumesc.
Din momentul…
în care mi-ai zâmbit prima dată
și până acum,
mi-ai plăcut.
Sper ca orice vei alege
să fie bine.
Ce exprimare subtilă!
Theo…
Cu tine am râs cel mai mult.
Am simțit sinceritatea ta.
Și sentimentele mele au fost sincere.
Să fim fericiți!
Eu sunt fericit.
Jun-seo, când sunt cu tine,
mă faci să simt tot felul de emoții.
Lucruri precum tristețe,
fericire și entuziasm.
Îți mulțumesc că m-ai dus prima oară în Paradis.
M-am bucurat că am petrecut și ultima zi în Paradis cu tine.
Îți stă bine cu părul pe frunte.
Persoana cu care aș dori să plec din Infern este…
Yuk Jun-seo.
M-a luat cu furnicături.
- În final… - Deci așa a ieșit.
A ales persoana care îi face inima să bată.
Yuk Jun-seo.
- Să mergem! - Hai!
Ți-a fost greu.
Mulțumesc.
- Rămas-bun! - Rămas-bun!
Să-i vezi așa, din spate…
Incredibil!
Și Min-seol…
Jun-seo, ești gata să sărbătorești?
- Sărbătorim? - Da.
- Sărbătorim… - Mă iei în brațe și fugi.
Serios?
Măi!
Ai înnebunit?
Așa duce el în brațe mireasa?
Stai!
Ce faci?
Sandaua!
Unde e?
Stai…
Da, asta e relația pe care o voia.
S-a terminat.
Cred că timpul a trecut repede pentru tine.
- Pentru mine? - Da.
- E… - Timpul cu tine a trecut cel mai repede.
Serios?
Sincer, la început nu eram interesați unul de celălalt.
Da.
Și totul a început de nicăieri, în a doua zi.
Da.
Am fost împreună două nopți la rând.
Oare cum s-a întâmplat?
Ce interesant!
Cum s-a întâmplat?
Sincer,
timpul petrecut cu Jun-seo a fost ca o vijelie.
Când sunt cu Jun-seo,
în loc să fiu relaxată, mă simt emoționată, stânjenită și aiurea.
Îmi fac griji și sunt geloasă și simt tot felul de asemenea emoții.
Asta m-a făcut să știu sigur că el e alesul.
Persoana cu care aș vrea să mă duc la întâlnire e…
Yuk Jun-seo.
Nu știți să interacționați cu fetele.
- Serios? Există un mod specific? - Da.
Am tot spus că vreau să vorbesc cu tine.
- Serios? De ce? - Da.
Am tot spus: „Vreau să vorbesc cu Si-an.”
Simt ceva pentru tine și sunt derutată.
Noi doi o să mai venim aici o dată.
Mâine o să câștig sigur.
Mai dormi, Jun-seo.
Ce somn mi-e!
Ce?
Mi-e somn!
Să mai dormim puțin.
- Cât e ceasul? - Să mai dormim puțin.
Pentru mine,
- …ultima întâlnire în Paradis… - Da?
Era ceva de care aveam nevoie.
- Așa e. - Da.
Atracția romantică pe care o simt…
Da?
- O simt și mai mult alături de tine. - Da.
Vreau să ies cu Jun-seo, vreau să vadă toți că suntem într-o relație.
Oare se va împlini?
Da.
Alegerea mea finală este…
Yuk Jun-seo.
De la început până la sfârșit,
el e cel cu care am râs cel mai mult.
De asemenea,
până la sfârșit,
el m-a ținut în priză mereu.
Alegerea mea finală e Kook Dong-ho.
Fii sincer! Ai șovăit puțin, nu?
Recunoaște!
Nu am avut ocazia să mă duc în Paradis cu Dong-ho,
așa că am renunțat deja la el.
Alegerea mea finală e Kim Jeong-su.
Cu el am avut cele mai profunde conversații.
Ne respectăm și ne considerăm reciproc minunați,
și ne spunem adesea acest lucru.
Bine.
Ca o furtună de vară, am avut și în Iadul celor singuri o furtună de emoții.
În acest sezon avem patru perechi.
- Felicitări! - Da.
Felicitări!
Dintre sezoanele de până acum,
acesta a părut cel mai intens în ce privește emoțiile.
- Da. - Credem la fel.
- Ne-a captivat. - Da.
Am empatizat cu ei, am simțit legătura.
Participanții au fost credincioși emoțiilor lor în acest sezon.
Iar reacțiile noastre…
- Au fost excesive. - Au fost intense.
- Ne-am implicat. - A fost intens.
- Dar am fost sinceri. - Pe bune!
- Am fost sinceri. - Am privit și am simțit.
Sperăm că ne înțelegeți.
La asta ne gândim acum.
Ne pare foarte rău.
- Așa sinceri am fost. - Da.
- Cu toții. - Da.
Subtitrarea: Anca Irina Dumitru