‏- לי שי-אן -
‏- צ'ונג יו-ג'ין -
‏- קים מין-סול -
‏- בה ג'י-יון -
‏- קים היי-ג'ין -
‏- קים א-רין -
‏- פארק הא-לין -
‏- קים טה-הואן -
‏- קוק דונג-הו -
‏- ג'אנג תאו -
‏- קים ג'ונג-שו -
‏- יוק ג'ון-סו -
‏- אן ג'ונג-הון -
‏- גיהינום לרווקים -
‏מי זה?
‏מי הגיע לשם ראשון?
‏היי, מה נשמע?
‏היי! רגע…
‏"היי, מה נשמע?"
‏היי, רגע…
‏אלוהים, קטעים איתך.
‏זאת הפעם הראשונה ‏שג'ון-סו בא לחדר שלנו כדי לאסוף אותי.
‏נלך עכשיו.
‏לאן?
‏החוצה.
‏איפה בחוץ?
‏אני מכיר מקום נחמד.
‏מצחיק איך שהוא דפק.
‏כולם בספרינט בישורת האחרונה.
‏כן.
‏אלוהים.
‏השאלה הזאת גרמה ללב שלה שוב להאיץ.
‏הפעם הוא אמר את זה יפה.
‏כן. ‏-גם ה"היי".
‏אבל ראיתם שצחקה?
‏כן. ‏-ראיתי.
‏היא מתה על זה. ‏-יש ביניהם חיבור, לא?
‏זו דעתי.
‏תשכחו מהחיבור.
‏ג'ון-סו אולי עדיין מוביל. ‏-נכון?
‏עלה ל-60 לעומת 40.
‏כן. ‏-זה לא ייאמן.
‏זה 60 אחוזים ג'ון-סו ו-40 אחוזים ג'ונג-שו.
‏"שישים אחוזים."
‏נראה לי שג'ון-סו הלך לדבר עם שי-אן.
‏הוא נראה טרוד.
‏מה? ‏-הוא נראה טרוד.
‏אני בטוח בזה.
‏נראה שאתמול הוא קיבל החלטה.
‏אתמול? ‏-כן, כנראה.
‏נראה לי שהוא החליט.
‏לא ייתכן שהוא חושב את זה.
‏אל תרגיע אותו. זה לא הזמן לזה.
‏מה נכנס בך?
‏מה נכנס בי? ‏-אתה באת לחפש אותי.
‏נכון? עבר קצת זמן ‏או שאולי זו הפעם הראשונה שבאתי.
‏הופתעתי קצת.
‏באמת? ‏-כן.
‏צריך לעשות דברים עד הסוף.
‏מה עשית? מה? למה החיוך שלך היום רחב כל כך?
‏למה כל החיוכים?
‏נחמד לראות אותך.
‏הבנתי. ‏-כן.
‏אתמול… ‏-מה עשית?
‏היי, אז אתמול…
‏כשבחרת, ידעתי שלא אצא.
‏אני… ‏-ידעת?
‏כן, הרגשתי שתבחרי במישהו אחר.
‏כן. ‏-אבל…
‏ברגע שזה קרה… ‏-כן?
‏זה העליב אותי ממש.
‏אז זה ממש הדהים אותי.
‏הבנתי. ‏-הרגשות שלי.
‏נכון. ‏-איך שהרגשתי.
‏ביקרתי הרבה בגן עדן, ‏אז אין לי חרטות שלא יצאתי.
‏כן.
‏אבל אתמול השמיים היו יפים כל כך בגיהינום.
‏אז… ‏-כן.
‏חשבתי שהיה נחמד אילו ראינו אותם יחד.
‏לעזאזל.
‏מה נפל עליך? ‏-מה?
‏זה נגמר!
‏"הוא באמת אמר את זה?"
‏זה מה שהיא חושבת. ‏-נכון?
‏המבט שלה היה קורע. ‏-כן.
‏הוא היה מקסים.
‏לעזאזל.
‏מה נפל עליך?
‏זה פשוט היה ככה.
‏בנוסף, לא ניהלנו שיחות פרטניות או משהו.
‏טוב.
‏כולנו התאספנו ודיברנו בחוץ.
‏ואז הלכנו לישון מוקדם. ‏לדעתי בסביבות 23:00.
‏זה מוקדם. ‏-כן.
‏ישנתי מוקדם ועמוק,
‏אז הרגשתי השתפרה.
‏באמת? ‏-כן.
‏הבנתי. זה טוב.
‏כן.
‏זה מה שקרה. ‏-טוב.
‏אז את ואני ביקרנו פעמיים בגן עדן. ‏-כן.
‏בפעם השנייה,
‏חשבתי על ההתנהגות שלי.
‏"סידרתי את המחשבות."
‏נכון. ‏-על זה חשבתי לפני שהלכתי לישון.
‏הבנתי.
‏אז… ‏-סידרת מחשבות?
‏כן.
‏גם אמרתי למין-סול.
‏זה מה שעשיתי.
‏הבנתי. ‏-כן.
‏פשוט עשיתי את שלי. ‏-כן.
‏באמת. ‏-סגרתי קצוות פרומים.
‏ועכשיו הבעתי את רגשותיי בבירור.
‏אני לא צריך להשקיע עכשיו בשום דבר.
‏אז כל מה שאתה צריך לעשות ‏זה להיות מתוק יותר.
‏נכון.
‏אני אנסה להיות.
‏כן, ותנסה להיות עדין יותר.
‏נכון.
‏פשוט תהיה מתוק יותר. ‏-כן.
‏תקרא לי "שי-אן". ‏-מה?
‏שי-אן.
‏אצטרך להתאמן.
‏היי, שי-אן. ‏-לא "היי".
‏אני לא "היי". ‏-טוב.
‏שמי שי-אן.
‏טוב.
‏הוא מנסה להשתנות.
‏מאלפת את החיה.
‏לא ייאמן שזה כבר היום האחרון.
‏כן.
‏איכשהו
‏יצאתי איתך הרבה לגן עדן. ‏-כן.
‏ובילינו הרבה ביחד.
‏כן. ‏-אז אין לי חרטות על כך.
‏נכון. ‏-בילינו יחד הרבה.
‏נכון. ‏-כן.
‏הרגשות שהיו לי…
‏כן?
‏כשדיברנו בדייט הראשון בגן עדן… ‏-כן.
‏שחררתי המון דברים. ‏-דייט.
‏הרגשות שהדחקתי. ‏-כן.
‏בזמנו
‏גם אני הייתי על סף בכי.
‏כן, כל הזמן אמרת את זה.
‏כן.
‏חיבקת אותי חיבוק ענקי.
‏- יום 6 בגן עדן -
‏את בסדר? ‏-כן.
‏אני מצטערת. ‏-זה בסדר.
‏אני מצטערת. ‏-אין בעיה.
‏זה כואב כל כך.
‏הייתי אסירת תודה. ‏-הבנתי.
‏אחרי שבכיתי,
‏הכול פשוט יצא.
‏הכול השתחרר.
‏ככה? ‏-כל מה שהיה בתוכי יצא.
‏אני לא יודעת מה לומר.
‏מה?
‏את לא צריכה לומר כלום.
‏אין מה לעשות שם. ‏-כן. מה?
‏אין מה לעשות.
‏תעמידי פנים שאין כלום ותישארי פה.
‏מעולם לא ראיתי אותו ככה.
‏הוא משתדל כל כך.
‏כן, נכון.
‏ג'ון-סו החדיר בעצמו מתיקות.
‏זה ענקי. ‏-קשה לנצח את זה.
‏כן. ‏-באמת.
‏עכשיו זה 70 עד 80 אחוזים לטובתו. ‏-זה נכון.
‏אבל עם שי-אן, אין לדעת.
‏לדעתי יש בה צד שהיא מראה רק לג'ון-סו.
‏זה נכון מאוד. ‏-נכון.
‏היה לה חיוך ענקי כשהוא ניגש אליה. ‏-כן.
‏ופניה הביעו המון רגשות. ‏-נכון.
‏כשהיא עם ג'ונג-שו,
‏הם כמו זוג ותיק. ‏-כן.
‏אבל עם ג'ון-סו,
‏מרגישים שזו ראשיתו של קשר.
‏ההבדל הכי גדול ביניהם הוא
‏ששי-אן לא מצפה לשום דבר מג'ונג-שו.
‏היא כל הזמן מצפה לדברים מג'ון-סו.
‏כאילו, "תעשה ככה וככה".
‏היא ביקשה שיהיה נחמד יותר.
‏היא כבר מצפה להמון ממנו.
‏אז זה נראה כמו משהו אינסטינקטיבי.
‏הלב של שי-אן רוצה את ג'ון-סו.
‏אם היא בטוחה כל כך בנוגע לג'ונג-שו,
‏היא לא הייתה נמסה מהמילים של ג'ון-סו
‏ולא הייתה מביטה בו בכזאת אהבה.
‏בדיוק. לא אמרתי לך? ‏-כן.
‏אני לא רוצה לדבר יותר.
‏אני פשוט רוצה לצפות.
‏לא אדבר. ‏-נצפה.
‏אין לדעת. ‏-אסור להסיק מסקנות מראש.
‏א-רין?
‏ייקח לך הרבה זמן?
‏חמש דקות. לא, שלוש.
‏שתי דקות. ‏-שתי דקות?
‏מה יש לו?
‏"מה יש לו?"
‏היא מתה על זה.
‏בואי נלך.
‏איך הבגד שלי? נראה טרופי?
‏את מזכירה משקה.
‏אני מזכירה משקה?
‏משקה פירות.
‏שנשב פה? ‏-טוב.
‏היום הרכבתי משקפיים.
‏הם עם מספר?
‏מספר קטן והם חוסמים אור כחול.
‏אין פה אור כחול שצריך לחסום.
‏מנסה להיות אופנתי?
‏על מה את מדברת? אופנתי? בחייך.
‏הם יפים לך. ‏-אז מה עשית אתמול?
‏אתמול? ‏-כן.
‏דיברתי על זה שאעשה חיים… ‏-כן.
‏אבל לא היה כיף.
‏לא רציתי לדבר עם אף אחד פה.
‏פשוט צפיתי בג'ון-סו ומין-סול.
‏התלהבת שתכייפי, אבל כנראה שום דבר לא קרה.
‏ברצינות.
‏כשאתה בגן עדן, אתה תוהה מה אנשים עושים
‏ואילו תמונות הם מצלמים בגיהינום.
‏זה סקרן אותך?
‏אתה נראה מעוניין מאוד בגיהינום.
‏טוב, כי את היית פה. ‏-הבנתי.
‏אם כך, זה טוב להפגין עניין.
‏כשביקרתי אתמול בגן עדן, זה היה טיפה שונה.
‏שמעתי. קינאתי כל כך.
‏אין סיבה. ‏-למה?
‏ביקרתם בבר יפני. ‏-נכון.
‏ושיחקתם כדורת.
‏נכון. ‏-בדיוק.
‏זה היה סתמי.
‏לא עשינו כיף כזה כשנסענו.
‏בכדורת היה די משעמם.
‏איתי זה היה כיפי.
‏זה היה שונה.
‏איזה חמוד.
‏הלכנו ישירות לבר יפני. ‏-טוב.
‏אכלנו ארוחת ערב.
‏שתינו תה אחרי הארוחה.
‏אכלנו פירות. ‏-הבנתי.
‏דיברנו קצת, ואז התקלחנו והלכנו לישון.
‏אתה שוב מסביר את ציר הזמן שלך בפירוט,
‏כל מה שעשית. ‏-טוב…
‏אני פשוט מספר מה קרה.
‏לא היה שום דבר מיוחד.
‏הבנתי.
‏מה? ‏-מה?
‏למה את צוחקת?
‏אלוהים, איזה צחוק.
‏למה אתה כל הזמן צוחק? ‏-מה איתך?
‏תפסיק לצחוק. אתה גורם לי לצחוק.
‏את צחקת ראשונה. ‏-לא נכון, אתה.
‏מה? למה אתה לא מפסיק לצחוק?
‏ממה הם מאושרים? ‏-הם פשוט מאושרים.
‏הם בטח מאושרים.
‏הם קרובים כל כך. ‏-נכון.
‏את לא עונדת עגילים.
‏לא הזדמן לי לענוד.
‏כי לא היה לך זמן?
‏הקצבת לי שתי דקות, אז יצאתי אחרי אחת.
‏אני אבחר למענך. ‏-באמת?
‏מה האפשרויות?
‏העלים ההם.
‏כעת משאני רואה אותך מהצד,
‏העגילים שלך ממש גדולים.
‏הם רועשים כל כך עכשיו.
‏ראיתי אותם…
‏הם ענקיים. ‏-והם נראים כבדים כל כך.
‏הם מחמיאים לך.
‏תודה.
‏העלים ההם.
‏לא העלים. ‏-לא?
‏תענדי את מה שאבחר למענך.
‏אבל לא הבאתי המון תכשיטים.
‏זה מה שיש לי.
‏זה יפה לך.
‏זה טוב יותר, נכון? ‏-כן, זה ו…
‏תמדדי את זה.
‏נלך עם זה.
‏לא, לא זה.
‏אלה…
‏הם מפחידים אותי. ‏-אתה שונא אותם.
‏הם מפחידים אותי.
‏-אצמיד לאוזן.
‏הם אולי יהיו בסדר אם תראה עכשיו.
‏נראה. ‏-איך?
‏הם מפחידים. אל תענדי אותם.
‏הם מפחידים.
‏תעדני אותם. ‏-שכח מזה.
‏אני אענוד מה שבא לי.
‏באמת? אז נלך על אלה.
‏למה הבאת אותי…
‏אני גם לא רוצה לענוד אותה. זה נועז מדי.
‏"באמת? אז נלך על אלה." ‏-"למה הבאת אותי?"
‏זאת יפה.
‏יפה לך. ‏-תעזור לי לענוד.
‏זה קשה. בחיים לא ניסיתי. ‏-ציפורניי ארוכות מדי.
‏תשתדל או שאבקש ממישהו בחוץ.
‏זה בסדר? זה טוב?
‏זה טוב. ‏-בואי נלך.
‏יופי.
‏למה בכלל שאלת לדעתי?
‏מה?
‏שניהם פשוט בדייט אמיתי.
‏נכון. ‏-כן.
‏דייט בגיהינום.
‏מבחינתם זה סגור.
‏נכון. ‏-כן.
‏הם גורמים לי לחייך.
‏טוק-טוק.
‏מה את עושה? ‏-מה?
‏בואי נבלה ביחד.
‏טוב.
‏רוצה לצלם תמונה?
‏בטח.
‏מזג האוויר נעים.
‏נכון מאוד!
‏נכון מאוד.
‏לא הזדמן לנו לצלם תמונות.
‏אצלם תמונה יפה שלך.
‏אני אצלם את שניכם.
‏באמת? זה יהיה נהדר.
‏בטח.
‏טוב, אחת… הפוזה ההיא הייתה עדיפה.
‏כן.
‏מדריך הטיולים.
‏מתי הוא צץ? ‏-מדריך הטיולים!
‏תספור.
‏טוב, אצלם.
‏טוב, אחת, שתיים.
‏עוד אחת.
‏טוב, תחייכו. אחת, שתיים.
‏אחרונה. ‏-זה מהר מדי.
‏נצלם תמונה מצחיקה.
‏טוב.
‏מה תעשי?
‏הם כזה זוג נאה.
‏ברצינות.
‏בוא נראה.
‏נראה לי שתנזפי בי.
‏ג'ונג-הון צילם את התמונות והלך.
‏הוא מדריך טיולים?
‏לא ראיתי שהלך. ‏-נראה לי שהוא מדריך.
‏בוא נראה.
‏נראה לי שתנזפי בי.
‏לא עשית פרצוף מטופש, נכון?
‏זה הפרצוף המטופש שלי.
‏היי!
‏לא, השתדלתי!
‏השתדלתי לעשות פרצוף.
‏בחייך! ‏-לא ידעתי שהגזמת ככה.
‏היית צריכה לומר לי עד כמה להגזים.
‏בחייך, מה זה?
‏אי אפשר פתאום להגזים ככה.
‏אני אשמור אותה.
‏לא.
‏הן יצאו נהדר.
‏יה, אפילו הפרצוף המטופש שלך נראה מושלם.
‏זה כמו צילומים מקצועיים.
‏רגע.
‏ככה.
‏הנה זה בא. ‏-הנה זה בא.
‏ברור שתצאי יפה.
‏אתה לא עייף? אתה נראה ממש עייף.
‏אני נראה עייף? ‏-כן.
‏אתה עייף, נכון?
‏הזקן עייף.
‏הזקן הזה…
‏הזקן עייף.
‏את מתה על זה.
‏ככה צחקת.
‏לא ייאמן שזה היום האחרון.
‏נכון? ‏-כן.
‏איזה מרגיע.
‏ברצינות…
‏זה כמו חלום.
‏באמת?
‏הזמן טס.
‏מה התוצאה הנוכחית? מי מוביל?
‏"התוצאה הנוכחית"! ‏-כן.
‏התוצאה הנוכחית…
‏נוטה בכיוון של יוק ג'ון-סו.
‏כן. ‏-אני מסכים.
‏נראה ששי-אן מאושרת ומכייפת,
‏אבל נראה שהלב שלה במקום אחר.
‏זאת ההרגשה.
‏היא נינוחה מדי.
‏למה את כל הזמן נאנחת?
‏יש לך בעיות בבית?
‏תמיד נראה שדה-הי
‏מחבבת את ג'ונג-שו. ‏-נכון.
‏למה ששי-אן תבחר בג'ונג-שו?
‏כשהיא הייתה עם ג'ונג-שו,
‏ראיתי איך היא חשבה על כל מיני דברים.
‏נראה שליבה עם ג'ון-סו,
‏אבל עדיין נראה לי ‏שהיא תבחר בסוף בג'ונג-שו.
‏מה? באמת?
‏את כזאת…
‏וואו, את לא מוותרת.
‏זה לא מי שאת היית בוחרת בו, נכון?
‏זה לא העניין. ‏-היא יציבה כמו דונג-הו.
‏לא נראה לכם שהיא תבחר מישהו ‏שהקשר איתו יציב ונינוח יותר?
‏אבל משום שזו שי-אן, אני לא בטוחה.
‏למרות שהיא מרגישה יותר
‏כלפי יוק ג'ון-סו…
‏היא אולי מביטה בטווח הרחוק. ‏-כן.
‏והיא אולי תרצה נוחות? ‏-נכון.
‏אין לדעת.
‏לדעתי שי-אן תבחר בג'ון-סו.
‏באמת? ‏-באמת? חשבתי שבג'ונג-שו.
‏כן, ג'ונג-שו.
‏למה? ‏-עדיין אין לך מושג.
‏למה פתאום? כלומר, שי-אן לא בחדר שלי.
‏אנחנו גם לא מדברות על זה בחדר שלנו.
‏למה פתאום ג'ונג-שו?
‏זה לא "פתאום".
‏הם יצאו לגן עדן בהתחלה.
‏היא כל הזמן התמוגגה. ‏-כן.
‏היא אמרה שג'ונג-שו עיסה ככה את היד שלה.
‏שי-אן לא שכחה מזה. ‏-אבל…
‏באמת? עדיין?
‏היא אמרה לנו. זה גרם לה להתמוגג.
‏היא לא הלכה כדי לבדוק בפעם האחרונה?
‏אני רוצה לבחור בג'ון-סו. ‏נראה לכם שהוא יבחר בי?
‏היא שומעת מה שבא לה. ‏-אלוהים!
‏היא כזאת חמודה. ‏-היא רוצה להאמין בזה.
‏יה, מין-סול.
‏אני רוצה לבחור בג'ון-סו. ‏נראה לכם שהוא יבחר בי?
‏מה? ‏-הוא יבחר בי?
‏לדבר איתו עכשיו?
‏במקומך הייתי מספר לו הכול.
‏אני לא יכול לדבר בשמם,
‏אבל לפי מה ששמעתי, ‏"אילו היה לנו זמן, הדברים היו משתנים".
‏מה אתה עושה?
‏א-רין, נלך.
‏לאן אתם הולכים? ‏-אסור לך!
‏אני רוצה לדבר איתך. ‏-אלוהים, אתה כזה רשע!
‏אתה כזה רשע! ‏-הוא שלי!
‏דונג-הו ואני לא דיברנו הרבה. ‏-טוב.
‏כולנו נשב ונדבר פה. ‏-פה.
‏א-רין ואני נצא ונבלה.
‏היי, אפשר לשבת פה?
‏כן, אפשר.
‏אלה המיטות שלנו. ‏-טוב.
‏ישנת היטב בלילה?
‏אני? ישנתי מעולה. פשוט התעלפתי.
‏אתמול הייתי ממש שקט, כן? ‏-כן.
‏הלכתי על ביצים.
‏באמת? סליחה. ‏-כן.
‏כששטפנו כלים, נראית כעוס.
‏לא יכולתי לדבר איתך.
‏נראיתי כעוס?
‏כן, הבהרת ששנאת לשטוף איתי כלים.
‏למה לי לשנוא את זה?
‏לא יודעת, אבל הפגנת את זה.
‏לא שנאתי. ‏-באמת?
‏פשוט
‏לא הייתי סגור על הרגשות והחששות שלי.
‏זאת הסיבה. ‏-הבנתי.
‏עכשיו אתה סגור עליהם? ‏-כן.
‏בוודאות. ‏-זה טוב.
‏לא אכפת לי מהתוצאות.
‏אלך עם מה שמתאים לי.
‏נכון? ‏-גם אני.
‏כן. ‏-גם אני אנהג ככה.
‏לדעתי זה נכון. לא? ‏-כן, נכון.
‏בואי נשתכר הלילה.
‏אני נשבעת,
‏אתה מתייחס אליי כמו אל אחות קטנה! ‏-מה?
‏ברצינות, אתה…
‏השתגעת? ‏-מה?
‏בטח, נשתכר.
‏זה הלוק שלך היום?
‏כן, לוק תמים. ‏-קומי.
‏רגע, נראה.
‏הוא יפה.
‏אני נראית בסדר?
‏נכון? ‏-אין לך תכשיטים?
‏יש לי. ‏-זה טיפה משעמם.
‏תענדי שרשרת.
‏"תענדי שרשרת"!
‏יש לי אבל אני לא יודעת מה לענוד.
‏תבחר למעני.
‏לא זאת. ‏-אז נראה.
‏תבחר מאלה.
‏מישהו שלא מרגיש כלום כלפיה ‏יבחר למענה שרשרת.
‏מה הטעם? ‏-אבל יש לה רגשות כלפיו.
‏כן. ‏-באמת?
‏אצל מין-סול… ‏-זה לא עצוב?
‏כן. ‏-זה זמן כיפי.
‏באמת?
‏כן, מנקודת המבט שלה. ‏-כן.
‏לא ממש, נכון? ‏-משהו כזה עדיף.
‏מה? זה? ‏-זה. כן.
‏טוב.
‏זאת טובה? ‏-היא לא רעה.
‏תענוד לי אותה.
‏אני? ‏-ציפורניי ארוכות מדי.
‏יה, את כזאת מכה.
‏תענוד לי. ציפורניי ארוכות מדי.
‏טוב. ‏-אני לא מצליחה.
‏נראה.
‏שלא תהיה קצרה מדי.
‏בסדר, טיפה משוחררת.
‏תודה.
‏אעיף מבט.
‏כן. גם השתזפת המון.
‏כן, אני שזופה ממש.
‏היי! ‏-כן?
‏לא רע, נכון? ‏-זהו זה.
‏מאתיים אחוזים, ג'ון-סו יבחר בשי-אן.
‏טוב, אבל…
‏ג'ון-סו כזה מוזר. הוא כל הזמן…
‏הוא משלה אותי. זה מחרפן אותי.
‏הוא כל הזמן מפלרטט, ‏והוא גם ענד לי את השרשרת.
‏הוא מרגיש משהו כלפי מישהי אחרת,
‏אבל כל הזמן מפלרטט איתי.
‏הוא בכלל לא השלה אותה.
‏הוא לא עשה כלום. ‏-אתה כזה רשע.
‏כלומר, ברצינות.
‏אפשר להבין למה מין-סול חשבה ככה.
‏רגע, אז ג'ון-סו כן פלירטט איתה?
‏ממש לא. ‏-הוא לא פלירטט.
‏תמיד היה לו נוח בחברתה. ‏-נכון.
‏אבל מבחינתה,
‏היא כל הזמן חושבת שהוא מפלרטט.
‏וג'ון-סו סתם בא לבלות איתה.
‏היה לו משעמם. ‏-נכון.
‏בנוסף הוא בחר בשרשרת
‏כי היא ביקשה ממנו. ‏-נכון.
‏היא ביקשה שיענוד לה והוא אמר, ‏"את כזאת מכה".
‏נכון.
‏אם תצפו שוב, תראו שהוא לא פלירטט.
‏לדעתי מין-סול רוצה לחשוב ככה.
‏כשהיא מדברת עם האחרות… ‏-נכון.
‏היא שואלת, "לא נראה לכן?" ‏ומנסה לקבל את התשובה הרצויה.
‏אבל כשאדם מאוהב, הוא מאמין במה שבא לו.
‏כן.
‏הוא מוצא משמעות בכל דבר קטן. ‏-כן.
‏אז זאת הייתה הסיבה.
‏שנדבר בחדר הפרטי? ‏-בטח.
‏יהיה לי עצוב כשזה יסתיים. ‏-כן.
‏זה כבר כמעט הסתיים.
‏לא חשבתי שהזמן יטוס.
‏בהתחלה חשבתי שעשרה ימים זה המון זמן.
‏כן. ‏-דאגתי.
‏אבל זה טס. ‏-כן, נכון.
‏זה היה מהיר עוד יותר ‏כי ביקרנו פעמיים בגן עדן.
‏נכון.
‏יש לך חרטות על משהו מעשרת הימים?
‏שהפסדתי במשחק ‏ונשארתי בגיהינום ביום הראשון.
‏באמת? ‏-כן.
‏אני תמיד
‏חיפשתי מצבים לנצח בהם בחיים… ‏-כן.
‏אז למדתי שהייתי צריך להתנהג ככה גם פה.
‏הבנתי.
‏לא היה לי קל עם זה ביום הראשון.
‏מהם "מצבים לנצח בהם בחיים"?
‏עסקים. הצלחה כלכלית.
‏זו הכוונה, נכון? ‏-לכבוש.
‏הוא עמוק בעולם משלו.
‏שקוע בעצמו יותר מדי. ‏-כן.
‏שלושת מטבעות השוקולד.
‏רציתי לתת לך את שלושתם.
‏באמת? ‏-כן.
‏אתה יודע למי נתתי את שלי? ‏-לא.
‏אתה לא סקרן? ‏-לא.
‏באמת? ‏-כן.
‏אתה לא סקרן? ‏-לא.
‏לא אכפתי לי למי נתת את שלך. ‏לא אכפת לי מי נתנה לי את שלי.
‏אני לא טיפוס שדברים כאלה מסקרנים אותו.
‏באמת?
‏אתה לא סקרן?
‏נכון.
‏באמת? ‏-כן.
‏נראה לי שזה חסר משמעות. ‏-זה מעניין. הבנתי.
‏מבחינתי, רגשותיי ומחשבותיי
‏הם הדבר הכי חשוב.
‏הבנתי.
‏זה מעניין.
‏"זה מעניין"!
‏זה באמת מעניין.
‏אבל נשים רוצות שגברים יסתקרנו.
‏בדיוק. ‏-כן.
‏מבחינתה זה מוזר שהוא לא סקרן.
‏זה משונה. ‏-למה הוא לא סקרן?
‏אם מישהו מעוניין בי,
‏שיסתקרן בנוגע לאדם שבחרתי בו.
‏היא רוצה שיסתקרן. ‏-כן.
‏דיברנו על זה. ‏-מה?
‏"לא נראה לי שטה-הואן מעוניין בי."
‏באמת? ‏-כן.
‏פשוט נראה לי…
‏אנשים אחרים מאז ומעולם
‏לא עניינו אותי. ‏-בדיוק.
‏אני ככה גם עם עצמי.
‏הבנתי. ‏-אז…
‏האמונות שלי לא משתנות,
‏אז אני לא מתייחס לדברים אחרים. ‏-הם לא חשובים.
‏"זה לא כזה חשוב." זה מה שאני חושב.
‏אז קורות אי הבנות כפי שקרו קודם. ‏-נכון.
‏אבל פותרים אותן בעזרת שיחות. ‏-נכון.
‏האמת היא שבהתחלה לא הייתי בטוחה.
‏את אומרת שלא היית בטוחה…
‏את אומרת את זה,
‏אבל הבנות האחרות אומרות
‏שאני מפגין המון אהבה כלפייך.
‏אנחנו? ‏-כן, היחס שלי.
‏באמת?
‏אז חשבתי, "למה ג'י-יון לא בטוחה ‏בנוגע לרגשות שלי?"
‏אבל למה לא הייתי בטוחה?
‏גם אני לא יודעת.
‏זאת לא האישיות שלך?
‏אולי הייתי זהירה. ‏-כן.
‏אולי לא האמנתי בקלות שאתה כן.
‏אני כזאת.
‏הבנתי. ‏-כשאתה אומר משהו,
‏אני חושבת, "זה אמיתי?
‏"הוא סתם מנסה לשפר לי את ההרגשה?"
‏כן. ‏-זה גורם לי לחשוב ככה.
‏כן.
‏יש עוד משהו שאתה רוצה לשאול?
‏במהלך היומיים בגן עדן,
‏נראה לי ששאלתי הכול. ‏-כן.
‏מעניין מה האחרים עושים. ‏-כן. שנלך?
‏שנלך? ‏-כן.
‏היה מתסכל נורא להקשיב לזה.
‏אני מרגיש חנוק פה כל כך.
‏אין שם באמת חילופי דברים.
‏נכון. ‏-לא מרגישים שזו שיחה.
‏העניין עם טה-הואן הוא… איך אגדיר את זה?
‏לדעתי הוא ממש שקוע בעצמו.
‏ככה אני מרגיש. ‏-לדעתי הוא…
‏די שקוע בעצמו. ‏-הוא לא שוקל
‏לשנות את דעתו במהלך שיחות עם אחרים.
‏"זה מי שאני, והאמונות שלי לא ישתנו.
‏"לא אכפת לי אם זה מקובל עלייך או לא, ‏כי זו הדעה שלי."
‏"ככה הייתי." ‏-כן.
‏"כי זה אני." ‏-"כי זה מי שאני."
‏אבל אם זה המצב,
‏לא יהיה קל לצאת איתו.
‏לדעתי זה הצד השלילי של להיות אמן.
‏בפשטות, הוא סנוב בנוגע לאמנות שלו.
‏האמת היא שגם אני טיפה ככה.
‏אז… ‏-למה?
‏בתחילת שנות ה-20 שלי,
‏התלהבתי ממש מהיפ-הופ.
‏פעם הייתי שקוע בזה לגמרי. ‏-כן.
‏חשבתי, "אני הכי טוב". ‏-כן.
‏"כולכם אפסים." ‏-הבנתי.
‏אבל… ‏-רואים את זה הרבה
‏במילים של ראפרים. ‏-כן.
‏נזכרתי בתקופה ההיא.
‏הבנתי.
‏אז האמת היא שזה די מעציב אותי.
‏יש לי שאלה.
‏האם החשיבה הזאת נכחה גם בקשרים שלך
‏או עם החברה שלך? ‏-אז…
‏כן, כי אתה חי עם החשיבה הזאת.
‏הבנתי. ‏-הבנתי.
‏אז אתה חושב שאתה אדם דגול. ‏-נכון.
‏ולדבר בנונשלנטיות היה חלק מלהיות קולי.
‏הבנתי. ‏-בום.
‏אבל באמת אכפת לו מהתרבות שלו ‏ויש לו חלומות גדולים
‏אז נראה לי שהוא טיפה שקוע בזה עכשיו.
‏ולדעתי יוכל להשתנות. ‏-נכון.
‏בדיוק כמוני.
‏הלוואי שטה-הואן היה
‏טיפה יותר מתחשב כלפי האדם שמולו.
‏סוף סוף שחייה בים.
‏זה יהיה כיפי!
‏כולם מתים.
‏כולם גמורים.
‏זה נהדר!
‏היא כמו כלב ים! ‏-זה נהדר!
‏קר כל כך!
‏וואו, זה ג'ון-סו?
‏הוא ממש דג.
‏תפסי אותו! ‏-תני לי!
‏לא, חכי!
‏רוצה לעלות על האבוב?
‏קר!
‏נתראה בסיאול! ‏-ביי!
‏קר כל כך!
‏אין כמוך, ג'ונג-הון. אתה היחיד שדואג לי.
‏לא קר לך? ‏-קר לי!
‏מה ג'ון-סו עושה?
‏מה הוא, טרזן?
‏איך הוא עלה לשם?
‏"טרזן"!
‏אלוהים!
‏אבל מה הוא עושה?
‏טרזן! ‏-טרזן!
‏ג'ון-סו! תראו את ג'ון-סו! ראיתם?
‏מדהים!
‏הוא זינק כמו צוללן. ‏-הוא צלל מהצוק.
‏ג'ון-סו צולל מצוקים. ‏-באמת?
‏מה הוא עושה?
‏אני לא יודע.
‏תן לי אותו.
‏תחילה תעני לי. אנחנו באותה קבוצה?
‏אנחנו באותה קבוצה!
‏טוב, זה בפרוטוקול. ‏-אנחנו לא!
‏סליחה? ‏-אנחנו באותה קבוצה. סליחה.
‏מה? פתאום? ‏-סליחה.
‏היי, זהירות.
‏טוב לך במים.
‏נכון. ‏-העומק הזה בסדר?
‏זה בסדר.
‏שי-אן, לאן את צפה?
‏ביי!
‏מה עשית?
‏כמה רחוק היא צפה?
‏היא צפה עמוק מדי.
‏מה? נכון? ‏-כן
‏חזרי!
‏היי! מתי הגעת רחוק כל כך?
‏הוא נכנס. ‏-אין מצב.
‏הם ישחו מפה וזהו?
‏היי!
‏אני באה!
‏אלוהים, יו-ג'ין.
‏-בחייך, יו-ג'ין.
‏את באמת מנסה לצוף מפה?
‏אני מצילה אותה.
‏היי, אתה… ‏-אל תיקח אותה. היא הנסיכה שלי.
‏את רחוקה. ‏-שחי לשם.
‏לא! ‏-אני אצטרף.
‏לא!
‏אתה מציל אותה איתי?
‏אני מרגיש לא טוב.
‏אוכל להתקדם לבד.
‏למה הם מתרחקים עוד ועוד?
‏הם בטח הולכים עכשיו.
‏באמת?
‏זה היה כיף.
‏כן, נכון.
‏מגבות.
‏נותרו מגבות?
‏קפוא. ‏-קר לי כל כך.
‏רגע. ‏-תן לי מגבת.
‏אסור היה לי להיכנס.
‏למה לא? ‏-נראה לי שהצטננתי.
‏באמת? מה נעשה?
‏אם קר לך כל כך, אתה בטח חולה.
‏כנראה.
‏אתה בסדר? ‏-לא יודע.
‏אתה לא יודע? ‏-אקח תרופה.
‏אבל חייבים לשתות, נכון?
‏כן, אסור לשתות אם לוקחים תרופות.
‏כן.
‏אבל משהו קרה קודם?
‏משהו העציב את ג'ונג-שו?
‏שי-אן פתאום הזכירה את ג'ון-סו ‏בזמן שבילתה עם ג'ונג-שו.
‏היא אמרה, "איפה ג'ון-סו?"
‏אולי אז הוא התרגז? ‏-כן.
‏אז זה קרה.
‏היא שאלה את זה כשהייתה עם ג'ונג-שו?
‏כן, ג'ונג-שו. ‏-נכון.
‏זאת הסיבה.
‏-אז הוא התעצבן.
‏כרגע ג'ונג-שו קצת…
‏לא, שניהם פעילים. ‏-כן.
‏אבל כשג'ונג-שו רואה ‏את ג'ון-סו ושי-אן ביחד,
‏הוא נעשה די…
‏נסער. ‏-לא מאושר.
‏לדעתי הוא מתעייף. ‏-ג'ונג-שו אמר שהוא שמרן.
‏כן.
‏אבל ג'ון-סו לא מתרגז כל כך ‏כששי-אן עם ג'ונג-שו.
‏אבל אפשר לראות עם ג'ונג-שו.
‏כן. ‏-כן.
‏אני רעבה כל כך.
‏אני רעב כל כך.
‏וואו! לא ייאמן! ‏-מה?
‏בשר למנגל?
‏מה? בשר? ‏-זה מטורף!
‏מה זה? ‏-זה מטורף.
‏א-רין תשב פה ואתה תשב פה. ‏-טוב.
‏אתה יודע לעשות על האש?
‏זה טעים. ‏-זה טעים כל כך.
‏שנרים כוסית?
‏טוב.
‏איזו בירה לתת לך?
‏כזאת? ‏-כן.
‏כל הכבוד על תשעת הימים.
‏לחיים! ‏-לחיים!
‏לא ייאמן שזה הלילה האחרון?
‏שזה הלילה האחרון? ‏-כן.
‏זה הלילה האחרון.
‏אז שנתחיל לאט?
‏איזה כיף. ‏-זה מסקרן.
‏נדבר לפי תור.
‏אני הכי סקרן לגבי דונג-הו.
‏דונג-הו…
‏אתם תהיו בהלם.
‏אני סקרנית.
‏הוא בטח צעיר. ‏-מנכ"ל?
‏נכון?
‏אני בן 30.
‏באיזו שנה נולדת?
‏ב-1993.
‏הבנתי.
‏אני רואה חשבון מוסמך.
‏הוא רואה חשבון!
‏אדון רואה חשבון.
‏רואה חשבון? זה מגניב.
‏רואה חשבון.
‏ידעתי. ‏-רואה חשבון שהוא כזה נאה?
‏ידעתי שזה יהיה מקצוע מכובד.
‏כן.
‏גם לגברת כמוך יש עבודה כזו.
‏אל תניחי שאני מבוגרת.
‏אל תעצבני אותי. אני רגישה.
‏כולם חושבים שאני הכי מבוגרת
‏וקוראים לי "גברת".
‏אני נראית מבוגרת יותר ‏ולכן הם פונים אליי ככה?
‏אז קודם שם, יו-ג'ין… סליחה, לא התכוונתי.
‏את מנסה לריב איתי?
‏אני כל הזמן עושה את זה. ‏-לפתוח במלחמה?
‏אז את לא מבוגרת יותר?
‏גברתי…
‏אני לא מבוגרת ממך.
‏ממש נוח לי בחברתך. ‏-כן.
‏אבל זה רק אם את מבוגרת יותר.
‏משום מה…
‏את טיפה מבוגרת יותר?
‏נכון?
‏תראו. ‏-"למה הן חושבות שאני מבוגרת יותר?"
‏אבל הן צעירות יותר.
‏איזו חמודה. ‏-מסכנה.
‏את הכי מבוגרת?
‏אשאל את זה.
‏בת כמה אני נראית?
‏למה? ‏-פשוט תגידי, יו-ג'ין.
‏כן, תגידי.
‏אני בת 28.
‏הבנתי. ‏-הבנתי.
‏ובאשר לעבודה שלי, אני רקדנית בלהקה.
‏אני רוקדת ויוצרת כוריאוגרפיה. ‏-באמת?
‏נכון שזה מתאים לה? ‏-ממש.
‏אני מורה ואמנית.
‏"אמנית." ‏-לא ייאמן.
‏לא תיארתי לעצמי. ‏-באמת?
‏אבל כשעשיתי תנועות ידיים או חיקיתי משהו,
‏חשבתי, "האם ידי נראתה חיננית מדי?"
‏דברים כאלה. ‏-ממש לא.
‏"האם חשפתי את הסוד שלי?"
‏כל הזמן חשבתי על זה. ‏-ממש לא.
‏אמרת "ווש!" כשתיארת קפיצת בנג'י.
‏"ווש!" ‏-נכון.
‏"ווש!" ‏-זה היה ספוילר.
‏מין-סול? ‏-מין-סול?
‏נולדתי…
‏בשנת 2000 ואני בת 23.
‏רואה? אמרתי לכם.
‏את מתנהגת כיאה לגילך.
‏וואו, זה מטורף.
‏אני… בת 25.
‏מדהים. ‏-נולדתי ב-1999.
‏וואו, 1999. ‏-מה?
‏רואה? אמרתי לך שאת מבוגרת ממני בשנה.
‏גילך? ‏-כן.
‏הבנתי.
‏אני נולדתי בשנת 2000.
‏מה? ידעתי שאת בת גילי!
‏אני בת 25. נולדתי ב-1998.
‏אנו בנות אותו גיל. ‏-אמרתי לך.
‏יה, הופתעתי כל כך.
‏לעזאזל, אני באמת הכי מבוגרת!
‏זה נכון.
‏היא קיוותה. ‏-כן.
‏אמרנו לך. ‏-הכי מבוגרת שלנו.
‏זה היה ברור מהנוכחות שלך.
‏חשבתי, "אני בטח נראית בוגרת, אז זה מובן".
‏משום שאני כזאת חכמה ואלגנטית, ‏הם בטח ראו אותי ככה.
‏אבל כעת משאני הכי מבוגרת,
‏זה מאמלל אותי קצת.
‏למה מזדקנים?
‏מסכנה. זה בסדר. בחייך.
‏שנברר עכשיו איך לפנות זה לזה?
‏איך?
‏בנות? בזמנו צדקתי.
‏כולם מבוגרים יותר מאיתנו. ‏-יש לי שאלה.
‏היי-ג'ין.
‏היה רגע שבו הלב שלך החסיר פעימה?
‏ולא רק פרפרים.
‏הלב שלך החסיר פעימה.
‏כשג'ונג-הון…
‏אחרי החזרה מגן עדן,
‏כשהוא נתן לי תשובה ודאית,
‏זה גרם ללב שלי להחסיר פעימה.
‏- מוקדם יותר -
‏לא התערערתי אפילו פעם אחת.
‏פשוט חשבתי שזה ידאיג אותך קצת,
‏ולא רציתי שתדאגי.
‏זה נגע לליבי. כן.
‏המצב התחיל להיות חמים ונעים.
‏חמים ונעים.
‏כן. מה איתך, ג'ונג-שו?
‏קרה שהלב שלך החסיר פעימה?
‏מאז שהגעת הנה, הלב שלך החסיר פעימה?
‏כן.
‏אז תגיד לנו.
‏מה? ‏-תגיד לנו.
‏מתי זה קרה? ‏-כן.
‏ביום הראשון
‏כשעמדת.
‏מה?
‏כשניצחתי במשחק ביום הראשון,
‏עמדת שם בזמן שבחרתי.
‏ביום הראשון…
‏- יום 1 -
‏שי-אן, כבר הבנת מה את רוצה?
‏נראה לי שכן.
‏ג'ון-סו, אתה סגור ‏על ההחלטה הסופית שלך מחר?
‏אני לא מסוגלת להקשיב לזה.
‏אוי.
‏אתמול החלטתי.
‏הבנתי.
‏אני מוכן.
‏ג'ון-סו.
‏עדיין…
‏נראה לי שאני אבכה.
‏מה בא לך לשאול? ‏-נראה לי שאבכה.
‏אני תכף בוכה.
‏לא, אל תנחמי אותי.
‏עדיין,
‏כייפת איתי בגן עדן, נכון?
‏היא שואלת אותו ישירות!
‏אל תעשי את זה. בבקשה.
‏טוב.
‏היה כיף, נכון? ‏-אל תבכי.
‏כמובן. נהניתי כל כך.
‏היה הכי קל לדבר איתך.
‏לא היה לנו רגע אחד משעמם.
‏גם לנו הוא אמר את זה. ‏-כן.
‏אני רציני. דיברנו ודיברנו.
‏קטן עלייך.
‏יה. ‏-אל תבכי.
‏זה בסדר.
‏אלוהים.
‏זה בסדר.
‏נראה לי שהתכוונתי לומר,
‏"אל תשכח אותי."
‏- קים מין-סול -
‏היה כזה כיף.
‏זו הייתה חוויה של פעם בחיים.
‏היה כיף.
‏ו…
‏רציתי לומר לג'ון-סו…
‏בכל פעם שאני מזכירה את ג'ון-סו, אני בוכה!
‏תודה.
‏השאלה הכי גדולה שלי הייתה, ‏"האם ניתן להתאהב תוך עשרה ימים?"
‏אבל הרגשתי שלל רגשות מעבר לזה.
‏היה נחמד.
‏מה עליי לומר?
‏"היה נחמד." ‏-פשוט היה נחמד.
‏אני לא רוצה לחזור הביתה.
‏גם אני לא.
‏מאז שהשתחררתי מהצבא,
‏תמיד הרגשתי אאוטסיידר בכל מקום.
‏אז תמיד הרגשתי
‏שאני לא מסתדר עם אחרים.
‏בין אם בעבודה או בכל מקום אחר, הרגשתי ככה.
‏אבל פה, זה כמו להיות עם משפחה ‏אז הייתי מאושר מאוד.
‏הבנתי.
‏לא אשכח את זה.
‏במהלך התקופה שלי פה,
‏ברור שהיה קשה פיזית ומנטלית.
‏אבל נראה לי…
‏שזה היה נופש בלתי נשכח.
‏אני אסיר תודה לכולם.
‏זו באמת הייתה המתנה הכי יקרת ערך שקיבלתי.
‏לדעתי זה יהיה זיכרון נעים שאנצור לנצח.
‏זה נחמד כל כך.
‏- היום האחרון -
‏הגיהינום החם בעולם. "גיהינום לרווקים".
‏זה היום האחרון.
‏- יוק ג'ון-סו -
‏כעת תקבלו החלטה סופית.
‏- ג'אנג תאו -
‏- אן ג'ונג-הון -
‏- קים ג'ונג-שו -
‏הנשים כבר עברו אל אתר ההחלטה הסופית,
‏והן מחכות לגברים.
‏- פארק הא-לין -
‏- קים א-רין -
‏- קים היי-ג'ין -
‏- קים מין-סול -
‏- לי שי-אן -
‏רבותיי,
‏אנא התקדמו אל האתר שבו נמצאת האישה שבחרתם.
‏אם הגבר שיגיע הוא זה שהאישה בחרה בו,
‏הם ייהפכו סופית לזוג.
‏אם הגבר שיגיע איננו זה שהאישה בחרה בו,
‏הוא יישאר בגיהינום.
‏טוב, כל שנותר כעת זו ההחלטה הסופית.
‏בואו נחזה מי יבחר במי. ‏-טוב.
‏טוב. ‏-בסדר.
‏אין לי מושג במי יו-ג'ין תבחר.
‏אין לי מושג.
‏נראה לי שתאו יישאר נאמן לרגשותיו.
‏נכון. ‏-אז תאו,
‏ג'ון-סו וג'ונג-שו יבחרו בשי-אן?
‏כן.
‏שי-אן הבעיה.
‏העונה, שי-אן הייתה…
‏כן. ‏-מדובר בבחירה שלה.
‏זה לא תאו.
‏נראה לי ששי-אן תבחר בג'ונג-שו.
‏את לא משחררת?
‏משאלת לב.
‏זה לא העניין.
‏בסוף לדעתי… ‏-היא לא תישבר.
‏שי-אן תבחר בג'ונג-שו ‏למרות שהיא נמשכת אל ג'ון-סו.
‏הוא אדם בטוח ונוח.
‏לדעתי היא תבחר בסוף בג'ון-סו.
‏הבנתי. ‏-יוק?
‏יוק.
‏גם לי נראה שהיא תבחר ביוק.
‏וואו, יוק? ‏-גם לדעתי.
‏באמת? ‏-יוק.
‏אני רוצה לצדד בך.
‏לא, לא צריך. ‏-כן, לא צריך.
‏לא צריך. אני בוחר ביוק ג'ון-סו.
‏אבל בפעם הקודמת כולנו טעינו.
‏אבל מבחינת החלטה סופית,
‏איכשהו נוטים לבחור באדם הבטוח.
‏כשמדובר בשי-אן, ‏היא כנה מאוד בנוגע לתוכנית.
‏כן. ‏-בגלל זה,
‏נראה לי שהיא תבחר באפשרות הבטוחה
‏שהיא תוכל לנהל איתה קשר ארוך טווח.
‏ג'אנג תאו, אנא לך לאתר.
‏אני?
‏תאו היה כזה קולי. ‏-כן.
‏ברצינות. ‏-קולי.
‏לדעתי הוא חש הקלה.
‏בהצלחה.
‏את זוהרת כל כך, יו-ג'ין.
‏בהצלחה.
‏זכיתי שוב ברגשות הטהורים מנעוריי,
‏יחד עם האומץ להביע את רגשותיי.
‏אני עדיין חש ברגשות האלה,
‏ואני מאמין שנכון ללכת ‏אל המקום שבו ליבי מאיץ.
‏למה את רחוקה כל כך?
‏היי, זהירות.
‏מה קרה?
‏מה?
‏קים טה-הואן, אנא לך לאתר.
‏מהרגע שראיתי אותה, הייתי בטוח.
‏ככל שבילינו יותר, כך נפתחתי יותר,
‏והיה מקסים שהיא נעשתה מתוקה יותר ויותר,
‏וזה גרם לי לחבב אותה יותר.
‏היי. ‏-היי.
‏הבגד שלך יפה.
‏אן ג'ונג-הון, אנא לך לאתר.
‏חלקנו כל כך הרבה זיכרונות בגיהינום,
‏ואני מרגיש שהרגשות שלנו זה לזה ‏היו אמיתיים.
‏ג'ונג-הון בטח יבחר בהיי-ג'ין, נכון?
‏נראה לי שכן. ‏-כן, זו היי-ג'ין.
‏מה?
‏רגע. הוא חלף על פניה?
‏הוא חוזר. ‏-אלוהים, זה הפחיד אותי. יה.
‏מדריך טיולים צריך לעשות צחוקים.
‏הבנתי. ‏-כן.
‏צריך טיפה שנינות.
‏מה זה היה?
‏יה, הפחדת אותי.
‏חם, נכון?
‏חם כל כך. ‏-כן.
‏קוק דונג-הו, אנא לך לאתר.
‏ביליתי איתה הכי הרבה זמן ‏בגיהינום ובגן עדן,
‏ונמשכתי לכך שאנחנו דומים מאוד ‏בהמון מובנים.
‏אני מקווה שנמשיך להיות בקשר טוב בהמשך.
‏ביי.
‏אין היסוס אצל דונג-הו.
‏הוא ממהר.
‏כן.
‏נכון שחם?
‏מה? ‏-חם לך?
‏כן.
‏כעת משבאת, יש לי צל.
‏זה נחמד.
‏יוק ג'ון-סו, אנא לך לאתר.
‏היא האדם הראשון
‏שגרם לי להשקיע הכול בחוויה הזאת.
‏"האדם הראשון"?
‏מה? ‏-אז זאת מין-סול?
‏היא גורמת לי לרצות להגן עליה.
‏באמת?
‏-אין מצב.
‏נכון שחם?
‏מה? ‏-נכון שחם?
‏חם.
‏הוא התקרב אליה כל כך. ‏-ברצינות.
‏רק כדי לחלוף על פניה? ‏-נו, באמת!
‏לעזאזל, יוק! ‏-כן.
‏בחייך. ‏-בטח מין-סול הייתה לחוצה.
‏נכון?
‏קים ג'ונג-שו, אנא לך לאתר.
‏בהצלחה.
‏מה? ‏-בהצלחה.
‏תודה.
‏בהצלחה.
‏השמלה האהובה עלייך.
‏הוא כל הזמן עוצר.
‏זו תמיד הייתה שי-אן, מההתחלה, ‏ובמשך עשרה ימים, רק היא.
‏בעבר לא האמנתי באהבה ממבט ראשון,
‏אבל איתה זו הייתה אהבה ממבט ראשון.
‏כן.
‏זו חולצה מגניבה.
‏היום הורדת את הפוני.
‏נכון.
‏כולם יפים.
‏וכל אחד מקסים בדרך ייחודית.
‏כן. ‏-כן.
‏זה באמת הסוף.
‏כן.
‏אני מרגישה…
‏שמחתי כל כך להכיר אותך בגיהינום,
‏ונהניתי מאוד כשבילינו יחד.
‏נעזוב ונלך לשתות קפה.
‏היא לא נראית מרוצה. ‏-היא לא רוצה.
‏היא נראה חסרת מנוח.
‏בזכותך התקופה הקשה בגיהינום ‏הייתה מהנה יותר,
‏וסמכתי עליך הרבה.
‏במהלך הזמן שבילינו יחד, ‏הבעת את רגשותיך היטב.
‏כל הזמן אמרת שאני יפה וחמודה.
‏הסבת לי אושר והייתי אסירת תודה.
‏הגבר שאיתו ארצה לעזוב את הגיהינום הוא…
‏אלוהים, אני לא יודעת. זה פשוט…
‏זה פשוט קצת…
‏אני מרגישה שאעבור זמנים קשים.
‏זה…
‏- בה ג'י-יון -
‏היא תבחר בו?
‏היא נראית אומללה.
‏קים טה-הואן.
‏היא בחרה בו. ‏-כן.
‏אחרי הרבה שיחות עם טה-הואן,
‏חשבתי שלא הכול מושלם בינינו.
‏הייתי לא בטוחה לגבי כמה דברים.
‏עדיין, אני מאמינה במה שהוא אומר.
‏הוא התמקד רק בי ולא באף אחת אחרת.
‏הוא היה ישיר והשקיע בי את כל זמנו.
‏לכן נראה לי שנמשכתי אליו.
‏למה עשית את הפרצוף ההוא לפני שהתחלת לדבר?
‏חייכת חיוך מעושה. ‏-באמת?
‏זה היה, "אני לא מחבבת אותו, אבל…"
‏באמת? ‏-כן.
‏זה היה בול. ‏-הוא זיהה את זה.
‏הוא הבין מה קורה. ‏-הוא קלע בול.
‏ברצינות.
‏הוא הבין מה קורה. ‏-כן.
‏"אבחר בך. אני אסירת תודה."
‏ככה? ‏-"אני לא מחבבת אותו,
‏"אבל לא אנטוש אותו פה.
‏"אבחר בך." זה היה ככה.
‏חשבת שאבחר בך?
‏לא. ‏-מה? באמת?
‏לא, ידעתי שתבחרי.
‏מה?
‏איך היית בטוח כל כך?
‏כי אני תמיד בטוח בעצמי.
‏אלוהים, זה נשמע כזה מתנשא.
‏נשמעתי מתנשא? ‏-כן.
‏אני רוצה לבחור מחדש.
‏מאוחר מדי.
‏א-רין,
‏בואי נתראה הרבה בחוץ.
‏טוב.
‏אחרי שנעזוב, בוא נכייף ביחד.
‏הגבר שאיתו ארצה לעזוב את הגיהינום הוא…
‏קוק דונג-הו.
‏אין פה שום הפתעה.
‏דונג-הו היה פופולרי כל כך. ‏-נכון.
‏א-רין זכתה בליבו.
‏כן. ‏-כן.
‏זו דעתי.
‏זה אולי גורל.
‏נראה אחרי זה.
‏ביפ, בופ.
‏היא מאמינה בגורל.
‏כן. ‏-כך שניהם.
‏הם עובדים באותו אזור. ‏-כן.
‏הם גרים זה ליד זה. ‏-כן.
‏זה יהיה מושלם לדייטים.
‏נקווה שיישארו יחד. ‏-יהיה מעולה אם יתחתנו.
‏כן.
‏בואי נלך.
‏טוב.
‏חם. ‏-כן.
‏להתראות.
‏אני אישאר פה.
‏מבחינתי זה תמיד היית אתה, מההתחלה.
‏הייתי מעריצה שרופה.
‏זה מביך. שנשחרר ידיים?
‏הן תקועות.
‏באמת? ‏-כן.
‏היינו יותר מדי זמן ביחד בגיהינום.
‏בואי נעזוב יחד.
‏תודה שצצת באמצע.
‏הגבר שאיתו ארצה לעזוב את הגיהינום הוא…
‏אן ג'ונג-הון.
‏נלך.
‏תיזהרי על הרגליים. ‏-טוב.
‏ביי.
‏ביי, גיהינום.
‏שי-אן.
‏רציתי להראות לך את כל רגשותיי האמיתיים,
‏ורציתי לראות גם את שלך.
‏ושני הדברים קרו.
‏אין לי חרטות. אני אסיר תודה.
‏כל רגע שביליתי איתך הסב לי אושר רב.
‏נעלם לי הקול.
‏אני מאחל לך עוד אושר.
‏שי-אן.
‏מאז שבאתי הנה,
‏מתחילת המסע הזה ועד סופו,
‏דבר לא התרחש כפי שציפיתי.
‏לאורך הדרך גיליתי בעצמי צד חדש,
‏ונראה לי שהצלחתי למצוא אותו כי פגשתי אותך.
‏אני מרגיש שגיליתי מחדש ‏זיכרונות ממש טהורים ונפלאים,
‏וזה מסב לי אושר אמיתי.
‏ועצוב לי שזה הסוף.
‏אני שמח שיכולתי ליצור ‏המון זיכרונות טובים. תודה.
‏מהרגע…
‏שחייכת אליי לראשונה
‏ועד עכשיו,
‏חיבבתי אותך.
‏אני מקווה שכל החלטה שתקבלי
‏תהיה נכונה.
‏יה, זו אמירה מעודנת.
‏תאו…
‏איתך צחקתי הכי הרבה.
‏חשתי בכנות שלך.
‏גם רגשותיי היו כנים.
‏חשתי בכנות שלך.
‏אני מאושר.
‏ג'ון-סו, כשהייתי איתך,
‏גרמת לי להרגיש כל מיני רגשות.
‏דברים כמו עצב,
‏אושר והתרגשות.
‏תודה שלקחת אותי לגן עדן בפעם הראשונה.
‏גם שמחתי לבלות איתך ביום האחרון בגן עדן.
‏השיער שלך יפה כשהוא למטה.
‏הגבר שאיתו ארצה לעזוב את הגיהינום הוא…
‏יוק ג'ון-סו.
‏חטפתי צמרמורת.
‏בסוף… ‏-ככה זה נגמר.
‏היא בחרה באדם שגורם ללב שלה להאיץ.
‏יוק ג'ון-סו.
‏נלך. ‏-נלך.
‏בטח היה קשה.
‏תודה.
‏להתראות. ‏-להתראות. כל הכבוד לשניכם.
‏לראות את שני אלה מאחור…
‏מדהים.
‏ומין-סול…
‏ג'ון-סו, תכננת חגיגה?
‏חגיגה? ‏-כן.
‏חגיגה… ‏-אתה צריך להרים אותי ולרוץ.
‏באמת?
‏יה!
‏השתגעת?
‏אז זאת הגרסה שלו לנשיאת כלה? מה זה?
‏רגע!
‏מה אתה עושה?
‏הנעל שלי!
‏לאן היא נעלמה?
‏רגע…
‏כן, זה הקשר שהיא רצתה.
‏זה נגמר.
‏בטח הזמן טס במיוחד עבורך.
‏עבורי? ‏-כן.
‏זה כזה… ‏-הזמן שלי איתך חלף הכי מהר.
‏באמת?
‏בכנות, בהתחלה לא התעניינו זה בזה.
‏כן.
‏ואז הדברים התחילו משום מקום ביום השני.
‏נכון.
‏ובילינו יחד שני לילות רצופים.
‏מעניין איך זה קרה.
‏מעניין כל כך.
‏איך זה קרה?
‏- לי שי-אן -
‏האמת היא
‏שהזמן שלי עם ג'ון-סו היה כמו סערה.
‏כשאני עם ג'ון-סו,
‏במקום להרגיש נוחות, ‏אני נרגשת, חסרת מנוחה ונבוכה.
‏כל הזמן דאגתי, ‏הייתי קנאית וחשתי רגשות שונים.
‏כך הייתי בטוחה שהוא האדם בשבילי.
‏הגבר שאני רוצה לצאת איתו ‏לדייט קינוחים הוא…
‏יוק ג'ון-סו.
‏אתה לא יודע איך להתנהג עם נשים.
‏באמת? יש דרך מסוימת?
‏כל הזמן אמרתי שאני רוצה לדבר איתך.
‏באמת? למה? ‏-כן.
‏אמרתי, "אני רוצה לדבר עם שי-אן".
‏הרגשות שלי התחזקו, וזה ממש מבלבל.
‏את ואני נחזור הנה עוד פעם אחת.
‏מחר אנצח בוודאות.
‏תישן עוד, ג'ון-סו.
‏אני עייפה כל כך.
‏מה?
‏אני עייפה כל כך.
‏נישן עוד קצת.
‏מה השעה? ‏-נישן עוד קצת.
‏מבחינתי,
‏הדייט האחרון שלי בגן עדן… ‏-כן?
‏היה משהו שהזדקקתי לו.
‏טוב. ‏-כן.
‏המשיכה הרומנטית שאני מרגישה…
‏כן?
‏אני מרגישה אותה יותר איתך. ‏-טוב.
‏אני רוצה לצאת עם ג'ון-סו ‏ושהקשר שלנו יהיה גלוי.
‏זה יקרה?
‏כן.
‏הבחירה הסופית שלי היא…
‏יוק ג'ון-סו.
‏מההתחלה עד הסוף כאן,
‏הוא האדם שהכי צחקתי איתו.
‏בנוסף,
‏עד הסוף,
‏הוא השאיר אותי בהיכון.
‏הבחירה הסופית שלי היא קוק דונג-הו.
‏דבר בכנות. לרגע התערערת, נכון?
‏תודה בזה.
‏- פארק הא-לין -
‏לא הזדמן לי לצאת לגן עדן עם דונג-הו,
‏אז כבר התייאשתי ממנו.
‏הבחירה הסופית שלי היא קים ג'ונג-שו.
‏הוא האדם שניהלתי איתו ‏את השיחות הכי עמוקות.
‏כיבדנו זה את זה ‏וכל אחד חשב שהאדם האחר מדהים,
‏ואמרנו זאת זה לזה המון.
‏טוב.
‏כמו סופה באמצע הקיץ, הייתה לנו ‏סופה של רגשות ב"גיהינום לרווקים".
‏בעונה הזאת נוצרו ארבעה זוגות.
‏מזל טוב. ‏-כן.
‏מזל טוב.
‏מבין כל העונות שראינו עד כה,
‏העונה הזאת הייתה הכי אינטנסיבית ‏מבחינת רגשות.
‏נכון. ‏-גם אנחנו.
‏התערערנו. ‏-היינו שקועים.
‏חשנו אמפתיה והתחברנו.
‏המשתתפים באמת ניסו ‏להישאר נאמנים לרגשות שלהם בעונה הזאת.
‏כך גם התגובות שלנו.
‏אולי הגזמנו. ‏-הן היו אינטנסיביות.
‏היינו שקועים. ‏-אינטנסיביות.
‏אבל גם היינו אמיתיים. ‏-ברצינות.
‏יצרנו את העונה הזו בשיא הכנות. ‏-צפינו בה והרגשנו הכול.
‏אנחנו מקווים שתבינו.
‏המחשבה הזאת עולה לי עכשיו.
‏אנחנו מצטערים מאוד.
‏היינו כנים עד כדי כך. ‏-נכון.
‏כולנו. ‏-כן.
‏תרגום כתוביות: רינת זוהר מנחם