LEE SI-AN
CHUNG YOU-JIN
KIM MIN-SEOL
BAE JI-YEON
KIM HYE-JIN
KIM A-RIN
PARK HAE-LIN
KIM TE-HWAN
KOOK DONG-HO
JANG THEO
KIM JEONG-SU
YUK JUN-SEO
AN JONG-HOON
SINGLE'S INFERNO
Hvem er det?
Hvem kom først?
Hey, hvad så?
Hey! Vent…
"Hey, hvad så?"
Hey! Vent…
Hvor er du sjov.
Det er første gang, Jun-seo henter mig på vores værelse.
Lad os gå.
Hvor skal vi hen?
Udenfor.
Hvor udenfor?
Jeg kender et godt sted.
Han bankede på på en sjov måde.
Alle sætter farten op i opløbet.
Ja.
Du milde.
Det spørgsmål fik hendes hjerte til at banke igen.
Han sagde det på en pæn måde.
-Ja. -Også "Hey".
Så I hende grine?
-Ja. -Det gjorde jeg.
-Hun elskede det. -De står lige, ikke?
Det tror jeg.
Glem det.
-Jun-seo fører. -Ikke?
Fører med 60-40.
-Ja. -Utroligt.
Det er 60 procent Jun-seo og 40 procent Jeong-su.
"Tres procent."
Jeg tror, Jun-seo snakker med Si-an.
Han havde vist meget på hjertet.
-Hvad? -Han havde meget på hjertet.
Ja, helt sikkert.
Det så ud til, at han tog sin beslutning i går.
-I går? -Ja, for det meste.
Jeg tror, han har besluttet sig.
Det kan han ikke tænke.
Det er ikke tid til at berolige ham.
Hvad skete der med dig?
-Med mig? -Du kom efter mig først.
Det er længe siden eller måske første gang.
Jeg var overrasket.
-Virkelig? -Ja.
Man skal gøre det fuldt ud.
Hvad lavede du? Hvorfor smiler du så bredt i dag?
Hvorfor smiler du?
Det er godt at se dig.
-Okay. -Ja.
-I går… -Hvad lavede du?
Hey, så i går…
Jeg vidste, du ikke ville vælge mig.
-Jeg… -Vidste du?
Du lod til at vælge en anden.
-Ja. -Men…
-Da det skete… -Ja?
…gjorde det ondt.
Så jeg var forbløffet over det.
-Ja. -Mine følelser.
-Okay. -Min sindstilstand.
Jeg har været meget i Paradis, så ingen fortrydelser.
Ja.
Men himlen var så smuk i går i Inferno.
-Så… -Ja.
Det ville have været rart, hvis vi så den sammen.
For pokker.
-Hvad sker der? -Hvad?
Det er slut!
"Sagde han det virkelig?"
-Det tænker hun. -Ikke?
-Hendes blik var uvurderligt. -Ja.
Det var yndigt.
For pokker.
Hvad sker der?
Sådan var det bare.
Vi havde heller ikke separate samtaler.
Okay.
Vi samlede os og snakkede udenfor.
Så gik vi tidligt i seng. Kl. 11, tror jeg.
-Det er tidligt. -Ja.
Jeg sov tidligt og godt,
så jeg har det bedre.
-Har du? -Ja.
Okay. Det er godt.
Ja.
-Det var det, der skete. -Ja.
-Vi to var i Paradis to gange. -Ja.
Anden gang
tænkte jeg tilbage på min opførsel.
"Mit sind er bragt i orden."
-Ja. -Det tænkte jeg, før jeg gik i seng.
Ja.
-Så… -Du har besluttet dig?
Ja.
Det fortalte jeg Min-seol.
Det gjorde jeg.
-Okay. -Ja.
-Jeg gjorde min del. -Ja.
-Du gjorde. -Bandt de løse ender sammen.
Jeg har udtrykt mine følelser klart.
Jeg behøver ikke lægge flere kræfter i noget nu.
Du skal bare være sødere.
Nemlig.
Det vil jeg prøve.
Prøv at være lidt blødere.
Ja.
-Du skal bare være lidt sødere. -Ja.
-Kald mig ved mit navn. -Hvad?
Si-an.
Jeg skal øve mig.
-Ikke "Hey, Si-an". -Ikke "Hey."
-Mit navn. -Ja.
Det er Si-an.
Okay.
Han prøver at ændre sig.
Udyret bliver tæmmet.
Tænk sig, det er sidste dag.
Ja.
Jeg endte med
-at være med dig i Paradis mange gange. -Ja.
Vi tilbragte meget tid sammen.
-Ja. -Så jeg fortryder intet.
-Ja. -Vi var meget sammen.
-Nemlig. -Ja.
Mine følelser…
Ja?
-Som vi snakkede på første date… -Ja.
-Jeg fik mange af de ting ud. -Ja.
-De følelser, jeg holdt tilbage. -Ja.
Dengang
var jeg også lige ved at græde.
Ja, det sagde du flere gange.
Ja.
Du gav mig et stort kram.
DAG 6 PARADIS
-Er du okay? -Ja.
-Undskyld. -Det er fint.
-Undskyld. -Det er okay.
Det gør så ondt.
-Jeg var taknemmelig. -Ja.
Efter jeg græd,
kom det hele ud.
Det hele kom ud.
-Sådan? -Alt inde i mig kom ud.
Hvad skal jeg sige?
Hvad?
Du behøver ikke sige noget.
-Der er intet at lave. -Ja. Hvad?
Intet at lave.
Lad, som der er intet, og bliv her.
Jeg har aldrig set ham sådan.
Han prøver så hårdt.
Ja, han gør.
Yuk Jun-seo kan godt være sød.
-Det er stort. -Svært at slå.
-Ja. -Virkelig.
-Han har nok 70-80 procent nu. -Ja.
Men med Si-an ved jeg det ikke.
Der er en side af hende, hun kun viser Jun-seo.
-Præcis. -Ja.
-Hun smilede bredt, da han kom. -Ja.
-Hendes ansigt var så udtryksfuldt. -Ja.
Hun og Jeong-su
-ligner et gammelt par. -Ja.
Men med Jun-seo
føles det som starten af et forhold.
Den største forskel mellem dem er,
at Si-an intet forventer af Jeong-su.
Det gør hun af Jun-seo.
"Gør dit, gør dat."
Hun bad ham om at være sødere.
Hun forventer allerede meget af ham.
Det ser ud til at være instinktivt.
Si-ans hjerte vil have Jun-seo.
Var hun så sikker på Jeong-su,
ville Jun-seos ord ikke få hende til at smelte
eller til at kigge på ham så kærligt.
-Ja. Sagde jeg det ikke? -Ja.
Jeg vil ikke tale mere.
Jeg vil bare se med.
-Jeg tier. -Se med.
-Du ved det ikke. -Ingen forhastede antagelser.
A-rin?
Tager det lang tid?
Fem minutter. Nej, tre.
-To minutter. -To?
Hvad er der med ham?
"Hvad er der med ham?"
Hun elsker det.
Lad os gå.
Ser mit tøj tropisk ud?
Du ligner en drink.
Gør jeg?
En frugtdrink.
-Skal vi sidde her? -Ja.
Jeg tog briller på i dag.
Er de receptpligtige?
De blokerer for blåt lys.
Der er intet blåt lys herude.
Vil du være stilfuld?
Hvad taler du om? Stilfuld? Kom nu.
-De klæder dig. -Hvad lavede du i går?
-I går? -Ja.
-Jeg talte meget om at more mig… -Ja.
Men intet sjov.
Ingen, jeg ville snakke med.
Jeg så bare Jun-seo og Min-seol.
Du ville more dig, men der skete ikke noget.
Seriøst.
Når man er i Paradis, spekulerer man på, hvad folk laver
og de billeder, de tager i Inferno.
Var du nysgerrig på det?
Du virker interesseret i Inferno.
-Fordi du var her. -Okay.
I så fald er det godt at vise interesse.
Da jeg tog til Paradis i går, var det lidt anderledes.
Jeg hørte det. Jeg var så jaloux.
-Det behøver du ikke. -Hvorfor?
-I var i en izakaya. -Ja.
I bowlede også.
-Ja. -Præcis.
Ikke noget særligt.
Der var ikke noget sjovt, da vi var der.
Bowling var ret kedelig.
Det havde været sjovt med mig.
Det ville have ændret det.
Hvor sødt.
-Vi gik straks til en izakaya. -Okay.
Vi spiste middag.
Vi fik te efter middag.
-Spiste frugt. -Ja.
Vi snakkede lidt. Så vaskede vi os og gik i seng.
Du fortæller igen i detaljer,
-hvad du har lavet. -Tja…
Jeg siger, hvad der skete.
Ikke noget særligt.
Okay.
-Hvad? -Hvad?
Hvorfor griner du?
Jøsses, hvor sjovt.
-Hvorfor griner du? -Hvad med dig?
Hold op. Du får mig til at grine.
-Du grinede først. -Du gjorde.
Hvorfor bliver du ved?
-Hvorfor er de så glade? -Det er de bare.
De må være glade.
-De er så tætte nu. -Ja.
Du har ikke øreringe på.
Jeg nåede ikke at tage dem på.
Havde du ikke tid?
Du gav mig to minutter. Jeg kom ud efter ét.
-Jeg henter dem. -Virkelig?
Hvad vælger du?
Bladene.
Nu hvor jeg ser dig fra siden,
er dine øreringe så store.
De larmer også.
Jeg så dem…
-De er enorme. -De ser tunge ud.
De klæder dig.
Tak.
Bladene.
-Ikke bladene. -Nej?
Jeg vælger.
Jeg tog ikke mange smykker med.
Det er, hvad jeg har.
Det ser godt ud på dig.
-Det er bedre, ikke? -Jo, og…
Prøv det her.
Det vælger vi.
Nej, ikke det.
Disse her…
-De skræmmer mig. -Du hader dem.
De skræmmer mig.
-De gør. -Nej, jeg tager dem på.
De er måske okay nu.
-Lad mig se. -Så?
De skræmmer mig. Ikke dem.
De er skræmmende.
-Bær disse. -Nej.
Jeg vil vælge selv.
Så lad os gøre det.
Du tog jo mig med…
Heller ikke det her. For frækt.
-"Lad os gøre det." -"Du tog jo mig med."
Det her er pænt.
-Det klæder dig. -Hjælp mig.
-Jeg har aldrig prøvet før. -Mine negle er for lange.
Ellers kan jeg spørge nogen udenfor.
Er det okay? Godt.
-Det er godt. -Lad os gå.
Godt.
Hvorfor bad du om min mening?
Hvad?
De er på en rigtig date.
-Nemlig. -Ja.
Date i Inferno.
Det er afgjort.
-Nemlig. -Ja.
De får mig til at smile.
Banke på.
-Hvad laver du? -Hvad?
Lad os hænge ud.
Okay.
Vil du tage et billede?
Ja da.
Vejret er godt.
Helt sikkert!
Helt sikkert.
Vi fik ikke taget noget.
Jeg tager et godt af dig.
Jeg tager et for jer.
Det ville være godt.
Ja da.
Okay, et… Den positur var bedre.
Ja.
Rejselederen.
-Han dukkede op. -Rejselederen!
Giv os en optælling.
Okay, jeg tager det.
Okay, en, to.
Et til.
Okay, smil. En, to.
-Sidste. -Det er for hurtigt.
Lad os tage et sjovt.
Okay.
Hvad vil du gøre?
De er sådan et smukt par.
Seriøst.
Lad mig se.
Jeg får skæld ud.
Jong-hoon tog billederne og gik.
Er han rejseleder?
-Jeg så ham ikke gå. -Det tror jeg.
Lad mig se.
Jeg får skæld ud.
Du lavede ikke et fjollet ansigt.
Det er mit fjollede ansigt.
Hey!
Jeg prøvede!
Prøvede at lave et ansigt.
-Kom nu! -Jeg vidste ikke, du gjorde det.
Du burde have fortalt mig.
Kom nu, hvad er det?
Man kan ikke gøre det pludseligt.
Jeg beholder det her.
Nej.
De blev gode.
Selv dit fjollede ansigt ser perfekt ud.
Det ligner et fotoshoot.
Vent.
Sådan.
-Det kommer nu. -Det kommer nu.
Du ser selvfølgelig godt ud.
Er du ikke træt? Du ser træt ud.
-Gør jeg? -Ja.
Du er træt, ikke?
Den gamle mand er træt.
Denne gamle mand…
Den gamle mand er træt.
Du elsker det.
Sådan grinede du.
Tænk sig, det er sidste dag.
-Ikke? -Ja.
Hvor afslappende.
Seriøst…
…det føles som en drøm.
Gør det?
Tiden gik så stærkt.
Hvad er scoren nu? Hvem fører?
-"Scoren nu"! -Ja.
Scoren nu
-favoriserer Jun-seo. -Ja.
-Enig.
Si-an ser ud til at være glad og more sig.
Men hendes hjerte er et andet sted.
Sådan føles det.
Hun virker for tryg.
Hvorfor sukker du?
Problemer derhjemme?
Da-hee virker altid til at have
-et blødt punkt for Jeong-su. -Ja.
Hvorfor vælger Si-an Jeong-su?
Da hun var sammen med Jeong-su,
så hun nu og da til at have noget i tankerne.
Hendes hjerte er hos Jun-seo,
men jeg tror stadig, hun vælger Jeong-su til sidst.
Hvad? Virkelig?
Du er så…
Du er så urokkelig.
Det er ikke, hvem du ville vælge.
-Nej. -Hun er klippefast som Dong-ho.
Vælger hun ikke en, der føles stabil og tryg?
Med Si-an er jeg aldrig sikker.
Selvom hun har flere følelser
-for Yuk Jun-seo… -Ja.
-Kigger hun måske på sigt. -Ja.
-Måske vælger hun tryghed? -Ja.
Man ved aldrig.
Jeg tror, Si-an vælger Jun-seo.
-Virkelig? -Ikke Jeong-su?
Ja, Jeong-su.
-Hvorfor? -Ingen anelse.
Hvorfor pludselig? Si-an er ikke på mit værelse.
Det taler vi heller ikke om på vores værelse.
Pludselig Jeong-su?
Ikke pludselig.
De tog til Paradis i starten.
-Hun sagde, hun dånede. -Ja.
At Jeong-su masserede hendes hånd sådan her.
-Det har Si-an ikke glemt. -Men…
Virkelig? Stadig?
Hun sagde, det fik hende til at dåne.
Ville hun ikke tjekke en sidste gang?
Jeg vil vælge Jun-seo. Tror du, han vælger mig?
-Hun hører, hvad hun vil. -Du milde!
-Hun er så sød. -Det vil hun tro på.
Jøsses, Min-seol.
Jeg vil vælge Jun-seo. Tror du, han vælger mig?
-Hvad? -Vælger han mig?
Skal jeg tale med ham nu?
Var det mig, ville jeg fortælle ham alt.
Jeg kan ikke tale på deres vegne,
men jeg hørte: "Var der tid, kunne det ændre sig."
Hvad laver du?
A-rin, kom.
-Hvor skal I hen? -Nej!
-Jeg vil tale med dig. -Hvor er du ond!
-Hvor er du ond. -Med mig.
-Jeg har ikke talt med Dong-ho. -Fint.
-Lad os snakke alle. -Her.
A-rin og jeg går og hænger ud.
Må jeg sidde her?
Ja.
-De er vores senge. -Ja.
Sov du godt i nat?
Jeg sov så godt. Besvimede bare.
-Jeg var stille i går, ikke? -Jo.
Jeg var meget forsigtig.
-Beklager. -Ja.
Da vi vaskede op, så du vred ud.
Jeg måtte tie stille.
Så jeg vred ud?
Du gjorde det klart, at du hadede at vaske op med mig.
Hvorfor ville jeg hade det?
Det viste du.
-Jeg hadede det ikke. -Virkelig?
Jeg var bare ved
at bringe orden i mine følelser og bekymringer.
-Derfor. -Okay.
-Er de bragt i orden nu? -Ja.
-Bestemt. -Godt.
Uanset resultaterne.
Jeg må vælge det, der føles rigtigt.
-Ikke? -Også jeg.
-Ja. -Det gør jeg også.
-Det er rigtigt. -Ja.
Lad os drikke i aften.
Jeg sværger på,
-at du behandler mig som en lillesøster! -Hvad?
Seriøst, du…
-Er du gal? -Hvad?
Ja, lad os drikke.
Er det dit look i dag?
-Uskyldigt look. -Rejs dig.
Lad mig se.
Det ser godt ud.
Er det ikke okay?
-Ikke? -Intet smykke?
-Jeg… -Det ser lidt enkelt ud.
Tag en halskæde på.
"Tag en halskæde på"!
Jeg ved ikke hvilken.
Vælg en.
-Ikke den. -Lad mig se.
En af disse.
Smykke valgt af en uden følelser for hende.
-Hvorfor? -Hun har følelser for ham.
-Ja. -Virkelig?
-For Min-seol… -Er det ikke trist?
-Jo. -…er det sjovt.
Virkelig?
-Fra hendes perspektiv. -Ja.
-Ikke meget. -Sådan noget er bedre.
-Hvad? Det her? -Ja.
Okay.
-Er den god? -Ikke slem.
Sæt den på.
-Mig? -Mine negle er for lange.
Du er sådan et besvær.
Gør det for mig.
-Okay. -Jeg kan ikke.
Lad mig se.
Ikke for stram.
Okay, lidt løs.
Tak.
Jeg tager et kig.
Du er også meget solbrun.
Ja, det er jeg.
-Hey! -Ja?
-Ikke dårligt, vel? -Det er det.
Jun-seo vælger 200 procent Si-an.
Jøsses, men…
Han er mærkelig. Bliver ved med…
Han vildleder mig. Det driver mig til vanvid.
Han flirter. Og han satte halskæden på mig.
Selvom han har følelser for en anden,
flirter han med mig.
Han vildledte hende slet ikke.
-Han gjorde ingenting. -Du er så ond.
Seriøst.
Jeg kan godt forstå Min-seol.
Flirtede Jun-seo med hende?
-Slet ikke. -Han flirtede ikke.
-Han føler sig tryg med hende. -Ja.
Men hun
tror altid, at han flirter.
Og Jun-seo ville bare hænge ud.
-Han kedede sig. -Ja.
Han valgte halskæden,
-fordi hun bad ham om det. -Ja.
Han sagde: "Du er sådan et besvær."
Nemlig.
Ser man igen, vil man se, at han slet ikke flirter.
Min-seol vil tro, hvad hun vil.
-Når hun taler med andre kvinder… -Ja.
…prøver hun på at få det svar, hun ønsker.
Er man forelsket, plejer man at tro på det, man vil.
-Man ser mening i små ting. -Ja.
Så derfor.
-Skal vi tale i det private rum? -Ja.
-Trist, at det slutter. -Ja.
Det er næsten forbi.
Jeg troede ikke, tiden ville flyve.
Ti dage føltes som meget i starten.
-Ja. -Jeg var bekymret.
-Men den fløj afsted. -Enig.
Endnu hurtigere, da vi var i Paradis to gange.
Ja.
Fortryder du noget i de ti dage?
At have tabt dysten og forblive i Inferno første dag.
-Virkelig? -Ja.
Jeg har altid
-ønsket at vinde i situationer i livet… -Ja.
Så jeg lærte, at jeg måtte holde den slags ud her.
Det var hårdt den første dag.
Hvad er "situationer i livet"?
Forretning. Succes.
-Den slags, ikke? -Sejre.
Han er optaget af sin egen verden.
-For selvoptaget. -Ja.
De tre chokolademønter.
Jeg ville give dem til dig.
-Virkelig? -Ja.
-Ved du, hvem jeg gav mine til? -Nej.
-Er du ikke nysgerrig? -Næ.
-Virkelig? -Ja.
-Ikke nysgerrig? -Nej.
Jeg er ligeglad med, hvem du gav dine til, og hvem gav mig mine.
Jeg bliver ikke nysgerrig på den slags.
Er det sådan?
Du er ikke nysgerrig?
Nej.
-Virkelig? -Ja.
-Det betyder ikke noget. -Interessant.
For mig er mine følelser og tanker
det vigtigste.
Okay.
Interessant.
"Interessant"!
Det er det virkelig.
Kvinder ønsker, at mænd er nysgerrige.
-Nemlig. -Ja.
Hun synes, det er mærkeligt.
-Underligt. -Hvorfor er han ikke?
Er nogen interesseret i mig,
burde han være nysgerrig på min stemme.
-Det vil hun have. -Ja.
-Jeg talte om det. -Hvad?
"Te-hwan er ikke interesseret i mig."
-Virkelig? -Ja.
Jeg tænker…
Jeg har altid været ligeglad
-med andre. -Præcis.
Sådan er jeg med mig selv.
-Ja. -Så…
Jeg holder fast i min tro,
-så jeg er ligeglad med resten. -Det er ikke vigtigt.
"Ikke vigtigt." Det tænker jeg om en masse ting.
-Så der sker misforståelser som før. -Ja.
-Men de kan løses med en snak. -Ja.
Ærlig talt var jeg usikker i starten.
Du siger, du var usikker…
Du siger det,
men de andre piger siger,
at jeg er meget kælen med dig.
-Os? -Hvordan jeg er ved dig.
Virkelig?
Så jeg tænkte: "Hvorfor er Ji-yeon usikker på mine følelser?"
Hvorfor var jeg det?
Jeg ved det ikke.
Måske din personlighed?
-Måske var jeg forsigtig. -Ja.
Måske tror jeg ikke nemt på, at man er ærlig.
Sådan er jeg.
-Ja. -Når du siger noget,
tænker jeg: "Er det ægte?"
"Siger han det for at behage mig?"
-Ja. -Jeg tænker på den slags.
Ja.
Vil du spørge mig om andet?
I de to dage i Paradis
-spurgte jeg om alt. -Ja.
-Hvad laver de andre? -Skal vi gå?
-Skal vi? -Ja.
Det var så frustrerende at høre på.
Jeg føler mig så kvalt her.
Deres samtaler flyder ikke.
-Ja. -Det føler jeg ikke.
Sagen med Te-hwan er… Hvordan kan jeg sige det?
Han er virkelig optaget af sig selv.
-Det føler jeg. -Han er
-ret selvoptaget. -Han overvejer ikke
at ændre sine tanker, mens han taler med andre.
"Sådan er jeg, det er urokkeligt."
"Om du accepterer det eller ej, er det sådan, jeg tænker."
-"Sådan har jeg været." -Ja.
-"Sådan er jeg." -"Det er, hvem jeg er."
Men i så fald
er det hårdt at date.
Det er den negative side af at være kunstner.
Han er lidt af en snob omkring sin kunst.
Ærlig talt er jeg også lidt sådan.
-Så… -Hvorfor?
I starten af 20'erne
gik jeg sådan op i hip-hop.
-Jeg var helt væk i det. -Ja.
-"Jeg er den bedste." -Ja.
-"I er ligegyldige." -Okay.
-Men… -Det ser man meget
-i en rappers tekster. -Ja.
Det mindede mig om den tid.
Okay.
Så det gør mig lidt trist.
Et spørgsmål.
Blev den tankegang overført til dine forhold
-eller til din kæreste? -Så…
Ja, for man lever med den tankegang.
-Okay. -Okay.
-Man tror, man er stor. -Ja.
Og det var fedt at sige skødesløse ting.
-Ja. -Bum.
Men han tager sig af sin kultur og har store drømme,
så jeg tror, han er lidt fordybet i det lige nu.
-Han kan ændre sig. -Ja.
Ligesom mig.
Bare Te-hwan viste
lidt mere hensyn til den anden person.
Endelig en svømmetur i havet.
Det bliver sjovt!
De er døde.
De er færdige.
Hvor fedt!
-Hun er som en sæl! -Fedt!
Det er så koldt!
Er det Jun-seo?
Han er som en fisk.
-Grib ham! -Kom så!
Nej, vent!
Vil du på baderingen?
Det er koldt!
-Vi ses i Seoul! -Farvel!
Det er så koldt!
Du er den bedste, Jong-hoon. Den eneste, der passer på mig.
-Fryser du ikke? -Jo!
Hvad laver Jun-seo?
Er han Tarzan?
Hvordan kom han derop?
"Tarzan"!
Du milde!
Hvad laver han?
-Tarzan! -Tarzan!
Se på Jun-seo! Så I ham?
Fantastisk!
-Han sprang ned. -Sprang ned fra klippen.
-Jun-seo springer. -Ja?
Hvad i alverden laver han?
Jeg ved det ikke.
Giv mig det.
Svar mig først. Er vi på samme hold?
Det er vi!
-Registreret. -Vi er ikke!
-Undskyld mig? -Vi er på samme hold.
-Pludselig? -Beklager.
Vær forsigtig.
Du klarer dig godt.
-Ja. -Er dybden okay?
Det er okay.
Si-an, går du fra mig?
Farvel!
Hvad gjorde du?
Hvor langt skal hun?
Hun synker for dybt ned.
-Ikke? -Jo.
Kom tilbage!
Hvornår kom du så langt væk?
-Han går ind. -Nej.
Svømmer de afsted?
Hej!
Jeg kommer!
Jøsses, You-jin.
-For søren, You-jin. -Kom nu, You-jin.
Forsøger du virkelig at flyde væk?
Jeg redder hende.
-Hey, du… -Tag hende ikke væk. Hun er min prinsesse.
-Du er ude. -Gå derover.
-Nej! -Jeg vil med.
Nej!
Redder du hende med mig?
Jeg har det ikke godt.
Jeg går alene.
Hvorfor kommer de væk?
De går nok nu.
Gør de?
Det var sjovt.
Ja, det var.
Håndklæder.
Er der flere håndklæder?
-Jeg fryser. -Så koldt.
-Vent. -Giv mig et håndklæde.
Jeg burde være gået ind.
-Hvorfor? -Jeg tror, jeg er forkølet.
Virkelig? Hvad gør vi?
Fryser du så meget, må du være syg.
Det tror jeg.
-Er du okay? -Jeg ved det ikke.
-Gør du ikke? -Jeg tager medicin.
Men vi må drikke, ikke?
Ikke hvis du tager medicin.
Ja.
Skete der noget tidligere?
Noget, som Jeong-su var ked af?
Si-an nævnte Jun-seo, mens hun hang ud med Jeong-su.
"Hvor blev Jun-seo af"?
-Måske blev han ked af det? -Ja.
Så det skete.
Spurgte hun om det, mens hun var med Jeong-su?
-Ja. -Det gjorde hun.
Det var det.
-Det var det. -Dengang.
Lige nu er Jeong-su lidt…
-De er begge aktive. -Ja.
Men når Jeong-su ser Jun-seo og Si-an sammen,
bliver han lidt…
-Trist. -Ikke glad.
-Jeg tror, han er træt. -Han sagde, han var konservativ.
Ja.
Men sådan har Jun-seo det ikke, når Si-an er med Jeong-su.
Men det plager Jeong-su.
-Ja. -Ja.
Jeg er så sulten.
-Wow! Hold da op! -Hvad?
Grillkød?
-Hvad? Kød? -Vanvittigt!
-Hvad er det? -Vanvittigt.
-A-rin sidder her, du sidder der. -Okay.
-Kan du grille? -Ja.
-Det smager godt. -Så godt.
Skal vi skåle?
Okay.
Hvilken øl?
-Den her? -Ja.
Godt gået disse ni dage.
-Skål! -Skål!
Tænk sig, det er sidste aften.
-Sidste aften? -Ja.
Det er sidste aften.
Skal vi så langsomt i gang?
-Hvor sjovt. -Spændende.
Vi skiftes.
Jeg er nysgerrig på Dong-ho.
Dong-ho…
I bliver chokeret.
Så nysgerrig.
-Han er nok ung. -CEO?
Ikke?
Jeg er 30 år.
Hvilket år?
1993.
Okay.
Jeg er statsautoriseret revisor.
Han er CPA!
Hr. revisor.
Revisor? Det er fedt.
Revisor.
-Det vidste jeg. -Sådan en pæn revisor?
Jeg vidste, det var professionelt.
Ja.
Du er nok professionel, fru.
Antag ikke min alder.
Gør mig ikke vred. Jeg er følsom lige nu.
Som om jeg tydeligvis er ældre end dem,
er alle formelle over for mig.
Ser jeg så ældre ud for at gøre dem så sikre?
Derovre, fru You-jin… Undskyld, det var ikke meningen.
Vil du starte et skænderi?
-Jeg bliver ved. -Vil du i krig mod mig?
Så du er ikke ældre?
Fru You-jin…
Jeg er ikke ældre end dig.
-Jeg føler mig tryg med dig. -Ja.
Men kun hvis du er ældre.
Af en eller anden grund…
Du er lidt ældre, ja?
Ikke?
-Se hendes ansigt! -"Hvorfor tror de det?"
De er dog yngre.
-Hvor sødt. -Stakkels.
Er du den ældste?
Lad mig spørge.
Hvor gammel ser jeg ud?
-Hvorfor? -Sig det, fru You-jin.
Ja, sig det bare.
Jeg er 28.
-Okay. -Okay.
Jeg er danser i en dansetrup.
-Jeg danser og laver koreografi. -Virkelig?
-Passer det ikke til hende? -Jo.
Jeg er underviser og kunstner.
-"Kunster." -Hold da op.
-Det overrasker mig. -Ja?
Men når jeg lavede bevægelser eller efterlignede noget,
tænkte jeg: "Så min hånd for yndefuld ud?"
-Den slags. -Slet ikke.
"Afslørede jeg mig selv?"
-Det tænkte jeg. -Slet ikke.
Du sagde "hu-hej!" for at beskrive bungeejumping.
-"Hu-hej!" -Du har ret.
-"Hu-hej!" -En spoiler.
-Min-seol? -Min-seol?
Jeg blev født
i 2000 og er 23.
Se? Det sagde jeg.
Du ligner din alder.
Det er vanvittigt.
Jeg er… 25 år gammel.
-Utroligt. -Født i 1999.
-Wow, 1999. -Hvad?
Jeg sagde, du var et år ældre end mig.
-Din alder? -Ja.
Okay.
Jeg blev født i 2000.
Jeg vidste, du var på min alder!
Jeg er 25. Født i 1998.
-Vi er på samme alder. -Jaså.
Det overraskede mig.
For pokker, jeg er den ældste!
Det er hun.
-Hun havde forventninger. -Ja.
-Vi sagde det. -Vores ældste pige.
Det var tydeligt ud fra din opførsel.
Jeg tænkte: "Jeg må virke moden, så det er forståeligt."
Når jeg virker så klog og elegant, så de mig nok sådan.
Men nu, jeg ved, jeg er den ældste,
gør det mig lidt ked af det.
Hvorfor ældes vi?
Den stakkels. Det er okay. Kom nu.
Hvordan skal vi tiltale hinanden?
Hvordan?
Piger? Jeg havde ret dengang.
-De er ældre end os. -Et spørgsmål.
Hye-jin.
Var der et øjeblik, hvor dit hjerte sprang et slag over?
Ikke bare sommerfugle.
Hjertet sprang et slag over.
Da Jong-hoon…
Da jeg kom fra Paradis,
og han gav mig et svar fuld af sikkerhed,
sprang mit hjerte et slag over.
TIDLIGERE I DAG
Jeg har aldrig vaklet.
Jeg tænkte, at du kunne blive lidt bekymret,
og det skulle du ikke.
Jeg var rørt. Ja.
Tingene føles nu varme og uklare.
Varme og uklare.
Hvad med dig, Jeong-su?
Har dit hjerte sprunget et slag over?
Siden du ankom, er det sket?
Ja.
Fortæl os så.
-Hvad? -Fortæl os.
-Hvornår det skete? -Ja.
På første dag,
da I stod der.
Hvad?
Da jeg vandt dysten den første dag,
stod I der, da jeg skulle vælge.
På første dag…
DAG 1
Si-an, har du fundet ud af dine følelser?
Ja, det tror jeg.
Jun-seo, er du sikker på din endelige beslutning i morgen?
Det kan jeg ikke høre.
Åh, søde.
Jeg afgjorde det i går.
Okay.
Jeg er helt sikker.
Jun-seo.
Alligevel…
Jeg tror, jeg græder.
-Hvad vil du spørge om? -Jeg græder.
Jeg græder lige.
Nej, trøst mig ikke.
Alligevel
morede du dig med mig i Paradis, ikke?
Hun spørger så direkte!
Lad være. Kom nu.
Okay.
-Det var sjovt, ikke? -Græd ikke.
Jeg morede mig meget.
Det var nemt at tale med dig.
Vi havde intet kedeligt øjeblik.
-Det sagde han til os. -Ja.
Vi kunne snakke for evigt.
Du kan godt.
-Jøsses. -Græd ikke.
Det er okay.
Du milde.
Det er okay.
Jeg tror, jeg prøvede at sige:
"Glem mig ikke."
Det var så sjovt.
Det føltes som en oplevelse for livet.
Det var sjovt.
Og…
Jeg vil sige til ham…
Hver gang jeg nævner Jun-seo, græder jeg!
Tak.
Mit spørgsmål var: "Kan jeg forelske mig på ti dage?"
Men jeg følte mange andre følelser.
Det var godt.
Hvad skal jeg sige?
-"Det var godt." -Bare godt.
Jeg vil ikke hjem.
Heller ikke jeg.
Lige siden jeg blev hjemsendt fra militæret,
følte jeg mig som en outsider alle steder.
Så jeg følte altid,
at jeg ikke kunne gå i spænd med andre.
På arbejde eller andre steder havde jeg det sådan.
Men her var som at finde en familie, så jeg var virkelig glad.
Ja.
Det glemmer jeg aldrig.
Min tid her
har været hård fysisk og mentalt.
Men jeg synes,
det har været en uforglemmelig tur.
Tak allesammen.
Det har været den mest dyrebare gave, jeg nogensinde har modtaget.
Det bliver et dejligt minde, som jeg vil skatte resten af livet.
Det er så skønt.
SIDSTE DAG
Det er det hotteste inferno i verden. Single's Inferno.
Det er den sidste dag.
YUK JUN-SEO
I skal nu tage jeres endelige beslutning.
JANG THEO
AN JONG-HOON
KIM JEONG-SU
Kvinderne står på det endelige beslutningssted
og venter på mændene.
PARK HAE-LIN
KIM A-RIN
KIM HYE-JIN
KIM MIN-SEOL
LEE SI-AN
De herrer,
gå venligst hen til den person, I har valgt.
Hvis den mand, der ankommer, er den person, kvinden har valgt,
bliver de et endeligt par.
Er manden, der ankommer, ikke den person, kvinden har valgt,
forbliver de i Inferno.
Nu er der kun den endelige beslutning tilbage.
-Lad os forudsige valgene. -Okay.
-Fint.
Jeg ved ikke, hvem You-jin vælger.
Ingen anelse.
Jeg tror, at Theo vil forblive tro mod sine følelser.
-Ja. -Så vælger Theo
Jun-seo, og Jeong-su vælger Si-an?
Ja.
Si-an er problemet.
I denne sæson var Si-an…
-Ja. -Det handler om hendes valg.
Det er ikke Theo.
Jeg tror, Si-an vælger Jeong-su.
Bliver du ved?
Hendes egne valg.
Det er ikke det.
-Til sidst… -Hun giver ikke efter.
Si-an vælger Jeong-su, skønt hun er draget af Jun-seo.
Han er sikker og tryg.
Jeg tror, hun vælger Jun-seo.
-Okay. -Yuk?
Yuk.
Jeg tror også, hun vælger Yuk.
-Wow, Yuk? -Også jeg.
-Virkelig? -Yuk.
Jeg holder med dig.
-Det behøver du ikke. -Det gør jeg ikke.
Jeg vælger Yuk Jun-seo.
Men sidste gang tog vi alle fejl.
Men til den endelige beslutning
plejer de at træffe et trygt valg.
Si-an er meget ærlig omkring programmet.
-Ja. -Derfor
tror jeg, hun vælger den,
som hun kan have et langt forhold med.
Jang Theo, gå venligst ned.
Mig?
-Theo var så cool. -Ja.
-Seriøst. -Det var han.
Jeg tror, han er lettet.
Held og lykke.
Du ser glamourøs ud, You-jin.
Held og lykke.
Jeg har de rene følelser fra min ungdom
og modet til at udtrykke alt, hvad jeg følte.
De følelser er stadig inde i mig,
og jeg tror, det er rigtigt at følge mit hjerte.
Hvorfor så langt væk?
Vær forsigtig.
Hvad er det?
Hvad?
Kim Te-hwan, gå venligst ned.
Fra det øjeblik, jeg så hende, var jeg sikker.
Efterhånden som vi tilbragte tid sammen, åbnede jeg mig selv.
Det var charmerende, at hun blev mere yndig,
så jeg holdt mere af hende.
-Hej. -Hej.
Pænt tøj.
An Jong-hoon, gå venligst ned.
Vi delte så mange minder i Inferno,
og jeg føler, at vores følelser for hinanden var ægte.
Jong-hoon vælger nok Hye-jin, ikke?
-Det tror jeg. -Ja, det er Hye-jin.
Hvad?
Vent. Gik han forbi hende?
-Han går tilbage. -Det forskrækkede mig. Jøsses.
Som rejseleder skal han lave jokes.
-Okay. -Ja.
Der skal være lidt vid.
Hvad var det?
Du skræmte mig.
Det er varmt, ikke?
-Det er så varmt. -Ja.
Kook Dong-ho, gå venligst ned.
Jeg brugte mest tid med hende både i Inferno og Paradis
og var tiltrukket af, hvordan vi passede sammen.
Jeg håber, vi kan beholde vores gode forhold.
Farvel.
Dong-ho tøver ikke.
Han skynder sig.
Ja.
Det er varmt.
-Hvad? -Det er varmt.
Ja.
Med dig her har jeg noget skygge.
Det er godt.
Yuk Jun-seo, gå venligst ned.
Hun er den første,
som fik mig til at dedikere mig til denne oplevelse.
"Den første"?
-Hvad? -Er det så Min-seol?
Hun fik mig til at ville beskytte hende.
Virkelig?
-Virkelig? -Det er løgn.
Varmt, ikke?
-Hvad? -Varmt, ikke?
Det er varmt.
-Han kom så tæt på hende. -Seriøst.
-Bare for at gå forbi? -Jøsses.
-For pokker! -Ja.
-Kom nu. -Min-seol blev nervøs.
Ikke?
Kim Jeong-su, gå venligst ned.
Held og lykke.
-Hvad? -Held og lykke.
Tak.
Held og lykke.
Det er din yndlingskjole.
Han stopper hele tiden.
Det var Si-an fra starten, og i ti dage var det altid hende.
Jeg havde aldrig troet på kærlighed ved første blik,
men sådan var det med hende.
Ja.
Fed skjorte.
Du løsnede dit pandehår i dag.
Ja.
De ser alle godt ud.
De er charmerende på hver deres måde.
-Ja. -Ja.
Det er slutningen.
Ja.
Det føles…
Jeg var så glad for at have mødt dig i Inferno.
Og jeg nød virkelig vores tid sammen.
Lad os tage en kaffe.
-Hun virker ikke glad. -Hun vil ikke.
Hun virker lidt urolig.
Du gjorde vores hårde tid i Inferno mere behagelig,
og jeg stolede på dig.
I vores tid sammen udtrykte du dine følelser rigtig godt.
Du sagde altid, jeg var smuk og sød.
Du gjorde mig glad, og jeg var taknemmelig.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
Jøsses, jeg ved det ikke.
Det er bare lidt…
Det føles, som om jeg vil gå igennem hårde tider.
Det er…
Vælger hun ham?
Hun virker ulykkelig.
Kim Te-hwan.
-Hun valgte ham. -Ja.
Efter mange samtaler med Te-hwan
tænkte jeg, at ikke alt var et perfekt match mellem os.
Jeg var usikker på et par ting.
Men jeg tror på det, han siger.
Han var helt fokuseret på mig og ingen anden.
Han var ligetil og brugt al sin tid på mig.
Derfor var jeg tiltrukket af ham.
Hvorfor lavede du den grimasse, før du begyndte at tale?
-Du grinte smørret. -Gjorde jeg?
Som: "Jeg kan ikke lide ham, men…"
-Virkelig? -Ja.
-Lige præcis. -Han læste det.
-Han var ikke uvidende. -Præcis.
Seriøst.
-Ikke uvidende. -Ja.
"Jeg er taknemmelig."
-Det? -"Kan ikke lide ham."
"Han kan ikke efterlades."
"Jeg vælger dig." Sådan.
Troede du, du blev valgt?
-Nej. -Virkelig?
Det vidste jeg godt.
Hvad?
Hvorfor var du så sikker?
Jeg er altid sikker på mig selv.
Jøsses, det lyder så arrogant.
-Gør det? -Ja.
Jeg vil vælge igen.
Det er for sent.
A-rin,
lad os mødes ofte derude.
Okay.
Efter vi rejser, lad os more os sammen.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
…Kook Dong-ho.
Kook Dong-ho.
Som forventet.
-Dong-ho var så populær. -Ja.
A-rin vandt ham.
-Ja. -Ja.
Det tænker jeg.
Det kan være skæbnen.
Det får vi se.
Bip, bup.
Hun tror på skæbnen.
-Ja. -Det gør begge.
-Samme branche. -Ja.
-De bor tæt på hinanden. -Ja.
Perfekt for dating.
-Jeg håber, de varer ved. -De må giftes.
Ja.
Lad os.
Okay.
-Det er varmt. -Ja.
Farvel.
Jeg bliver her.
Det har været dig fra starten.
Jeg var en stor fan.
Det er pinligt nu. Skal vi give slip et øjeblik?
Det sidder fast.
-Gør det? -Ja.
Vi har været i Inferno sammen alt for længe.
Lad os rejse sammen.
Tak for at komme midt i det hele.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
…An Jong-hoon.
An Jong-hoon.
Lad os.
-Pas på fødderne. -Okay.
Farvel.
Farvel, Inferno.
Si-an.
Jeg ville vise dig mine sande følelser
og ville også se dine.
Og begge dele er sket.
Jeg fortryder intet. Er taknemmelig.
Hvert eneste øjeblik med dig gjorde mig glad.
Min stemme er væk.
Jeg ønsker dig lykke.
Si-an.
Siden jeg ankom,
fra start til slut af denne rejse,
intet gik, som jeg havde forventet.
Undervejs opdagede jeg en ny side af mig selv,
og jeg tror, det skete, fordi jeg mødte dig.
Jeg føler, jeg har genfundet rene og vidunderlige minder,
og det gør mig glad.
Trist, at det er slut.
Godt, at jeg fik så mange gode minder. Tak.
Fra det øjeblik…
…du først smilte til mig
indtil nu,
holdt jeg af dig.
Uanset dit valg håber jeg,
det bliver et godt valg.
Sikke et subtilt udtryk.
Theo…
Da vi var sammen, grinede jeg mest.
Jeg kunne mærke din ærlighed.
Mine følelser var også ærlige.
Vi må være glade.
Jeg er glad.
Jun-seo, sammen med dig
følte jeg alle former for følelser.
Ting som vemod,
glæde og begejstring.
Tak, fordi du tog mig med til Paradis for første gang.
Jeg var også glad for at være der med dig for sidste gang.
Dit hår ser godt ud løst.
Personen, jeg gerne vil forlade Inferno med, er…
Yuk Jun-seo.
Jeg fik en prikkende fornemmelse.
-Til sidst… -Sådan blev det.
Hun valgte den, der fik hendes hjerte til at banke.
Yuk Jun-seo.
-Lad os. -Lad os.
Det var nok hårdt.
Tak.
-Farvel. -Farvel. Godt gået, I to.
Synet af disse to bagfra…
Utroligt.
Og Min-seol…
Jun-seo, forberedte du en fejring?
-En fejring? -Ja.
-En fejring… -Du skal bære mig og løbe.
Virkelig?
Hey!
Er du skør?
Er det sådan, han bærer sin brud?
Vent!
Hvad laver du?
Min sko!
Hvor blev den af?
Vent…
Det er det forhold, hun ønskede.
Det er slut.
Tiden må have fløjet især for dig.
-Mig? -Ja.
-Det er så… -Min tid med dig gik hurtigst.
Virkelig?
Vi var ikke interesseret i hinanden fra starten.
Ja.
Det kom ud af det blå den anden dag.
Nemlig.
Vi var sammen to nætter i træk.
Hvordan skete det mon?
Interessant.
Hvordan skete det?
For at være ærlig
føltes min tid med Jun-seo som en hvirvelvind.
Sammen med Jun-seo
i stedet for tryg føler jeg mig begejstret, urolig og akavet.
Der var bekymring, jalousi og sådanne nogle andre følelser.
Det viste mig, at han var den rigtige for mig.
Personen, jeg vil på en dessertdate med, er
Yuk Jun-seo.
Du ved ikke, hvordan man behandler kvinder.
-Gør man det på en særlig måde? -Ja.
Jeg har sagt, at jeg ville tale med dig.
-Vil du? Hvorfor? -Ja.
Jeg har sagt: "Jeg vil tale med Si-an."
Mine følelser er vokset. Det er forvirrende.
Du og jeg kommer hertil igen.
I morgen vinder jeg helt sikkert.
Sov lidt mere, Jun-seo.
Jeg er så søvnig.
Hvad?
Jeg er så søvnig.
Lad os sove lidt mere.
-Hvad er klokken? -Lad os sove.
For mig
-var min sidste date i Paradis… -Ja?
…noget, jeg havde brug for.
-Okay. -Ja.
Min romantiske tiltrækning…
Ja?
-Jeg føler det mere med dig. -Ja.
Jeg vil ud med Jun-seo og opleve vores forhold i det åbne.
Vil det ske?
Ja.
Min endelige beslutning er
Yuk Jun-seo.
Fra start til slut
er han den, jeg grinede mest med.
Desuden
var han til det sidste
den person, der holdt mig til ilden.
Min endelige beslutning er Kook Dong-ho.
Vær ærlig. Du vaklede et øjeblik.
Indrøm det.
Jeg var aldrig i Paradis med Dong-ho,
så jeg havde opgivet ham.
Min endelige beslutning er Kim Jeong-su.
Han er den person, jeg havde de dybeste samtaler med.
Vi respekterede og beundrede hinanden,
og det sagde vi til hinanden.
Okay.
Som en midsommerstorm havde vi en hvirvelvind af følelser i programmet.
Der blev dannet fire par i sæsonen.
-Vi lykønsker dem. -Ja.
Tillykke.
Af alle sæsoner indtil nu
var denne den mest følelsesmæssigt intense.
-Ja. -Enig.
-Det gyngede. -Vi fordybede os.
Vi følte empati og knyttede bånd.
Deltagerne forsøgte at forblive tro mod deres egne følelser i denne sæson.
Og vores reaktioner.
-De var måske for meget. -De var intense.
-Vi var så fordybede. -Intense.
-Men de var ægte. -Seriøst.
-Vi lavede sæsonen med ærlighed. -Vi mærkede alt.
Vi håber, I kan forstå.
Den tanke dukker op nu.
Vi beklager meget.
-Så ærlige var vi. -Ja.
-Allesammen. -Ja.
Tekster af: Mads Cunha Vestergaard