‫- מופקרים -‬
‫אנחנו בצומת דרכים, פיונה.‬
‫אני שואפת להשיג את אדמתך לא מתוך חמדנות,‬ ‫אלא כי עליי לשרוד.‬
‫אמרתי לה שנחליט ביחד, כמשפחה.‬
‫איך הצבעת?‬ ‫-הצבענו בעד.‬
‫מה קרה שם?‬ ‫-היא יודעת שהגופה לא שייכת לווילם.‬
‫מה עשית?‬
‫אמרתי לה לא.‬
‫- בפרקים הקודמים של "המופקרים" -‬
‫פיונה והאחרים דחו את נדיבותי,‬
‫עכשיו עליי ללכת לבקעת ג'ספר‬ ‫ולעקור ממנה את עשביה השוטים.‬
‫נתתי את החייל לזאבים המזוינים.‬
‫סירבתי לוואן נס.‬
‫זה הבית המזוין שלי,‬ ‫ואני אהרוג למען המשפחה הזאת.‬
‫זה די מוזר.‬
‫אנחנו מתראים כל יום, ובכל זאת‬ ‫יודעים מעט מאוד על מי שאנחנו באמת.‬
‫עלינו להקדיש זמן כדי לתקן זאת.‬
‫אדם וינסטון. הוא מעולם לא חדל להיות מבוקש.‬
‫למה אתה מראה לי את כל זה?‬ ‫-מזקק הוויסקי השקט והממושקף שלנו,‬
‫אני די בטוח שהוא אדם וינסטון.‬
‫ככה ניקח את הבקעה.‬ ‫מיילס ימכור לנו, או שהוא ייתלה.‬
‫אם איתפס, אספר לחוק את הכול על אמא.‬
‫פורעי חוק, רובים במרתף, בגידה, רצח.‬
‫גם ג'ני נפלה קורבן לזעם של דופאר.‬
‫הוא היכה אותי, הרג אותה,‬ ‫הוא היה פוגע באמא‬
‫אם לא היית עושה את עבודתך בתור המגן.‬
‫לא, לא, לא!‬
‫ג'ני.‬
‫באת למסור את הדרישה הבאה שלה?‬
‫אין יותר דרישות.‬
‫מה זה אומר, קרי?‬
‫היו מוכנים.‬
‫הגיהינום בדרך.‬
‫- ואן נס -‬
‫לאן גארט הולך?‬
‫הוא לוקח את החדשות העצובות העירה.‬
‫ג'ני נהרגה בידי פושע נמלט‬ ‫בהתקף של זעם נואש.‬
‫מר רואץ' הציל את אחיך ואותי מגורל דומה.‬
‫זה הסיפור המומצא שגארט ימסור עם הגופות?‬
‫מנהיג "המסכות האדומות" שלך‬ ‫רצח אישה חפה מפשע.‬
‫אני מכירה את רואץ',‬ ‫וראיתי מה קרה מהחלון שלי.‬
‫החלון שלך מוליך אותך שולל.‬
‫איך יכולת לאלץ את גארט לקחת בזה חלק?‬
‫הוא הבן היחיד שלך!‬
‫אל תנזפי בי.‬
‫- המופקרים -‬
‫- איינג'לז רידג'‬ ‫עלונים -‬
‫היא מקבצת צבא.‬
‫אם את מתכוונת לטעון את זה,‬ ‫את צריכה הוכחה.‬
‫לך לוואן נס.‬
‫תמצא 30 "מסכות אדומות".‬
‫את לא יכולה פשוט ללכת למרשלים‬ ‫ולדבר שטויות.‬
‫אל תבין אותי לא נכון, שריף.‬
‫אני אפנה לאלה שמעליך.‬
‫יש לך 20 אנשים שם,‬ ‫ואף אחד לא חשב לעצור אותה?‬
‫בעתיד, כדאי שנירה ברגע ההבחנה?‬
‫טרישה ראתה מה קרה אתמול.‬
‫הכול.‬
‫סביר להניח שהיא בדרכה העירה‬
‫לחלוק את האמת העקשנית הזאת‬ ‫עם כל מי שמוכן להקשיב.‬
‫תחזיר אותה הביתה.‬
‫ואם היא תסרב?‬
‫היום הזה לא מאפשר לנו‬ ‫את מותרות השכנוע המקובל.‬
‫חכה כאן.‬
‫אבא שלך?‬
‫אצל הנָשַק.‬
‫היית נחמדה אליי, סמארה.‬
‫אפילו עם... סיבוכים משפחתיים,‬
‫אני יודע שאת אישה טובה.‬
‫תודה.‬
‫לכן שכנעתי את אמא שלי להציע פתרון הוגן.‬
‫עדיף שאת תשמעי אותו קודם.‬
‫ושאת תמסרי לאביך את כובד משקלו.‬
‫במהלך הכנת העסקה עבור הבקעה,‬
‫הפקידים שלנו שלפו רשומות ישנות.‬
‫הם גילו כמה עובדות מטרידות מאוד על אביך.‬
‫הוא פושע מבוקש.‬
‫ואדם מסוכן מאוד.‬
‫- פרס!‬ ‫500 דולר -‬
‫חכה.‬ ‫-סיפרת לשריף את השקרים שלה?‬
‫על "המסכות האדומות" וג'ני?‬
‫ראיתי מה קרה אתמול בלילה.‬ ‫אני יודעת את האמת.‬
‫מה חשבת בדיוק?‬
‫אני חושבת בשביל עצמי. ואתה צריך גם.‬
‫מה שראית אתמול בלילה...‬ ‫-ראיתי מה שאתה ראית.‬
‫אמא צפתה ב"מסכה האדומה" שלה רוצח את ג'ני.‬
‫אם תגידי דברים כאלה לאחרים,‬ ‫ההשלכות עלולות להרוס את כולנו.‬
‫לא, השקרים והמניפולציות שלה‬ ‫הם הדבר ההרסני.‬
‫את לא רואה את זה?‬
‫מישהו צריך לעזור לה לעבור את המשבר הזה.‬
‫עם ונדרבילט, הבקעה.‬
‫הנטל נמצא על כתפיי.‬
‫לא, הוא לא.‬
‫הנטל הוא עליה.‬
‫קיבינימט!‬
‫אמא שלך צריכה שתחזרי הביתה.‬
‫אין לי כלום בבית.‬ ‫-היא די התעקשה שעלייך לחזור.‬
‫ותפקידך לוודא את זה?‬
‫עדיף שנהיה יחד, אחותי.‬
‫בבקשה.‬ ‫-לא!‬
‫בבקשה!‬
‫בבקשה.‬
‫טרישה!‬
‫אליאס!‬
‫עזוב!‬
‫אליאס!‬ ‫-טרישה.‬
‫טרישה!‬ ‫-קדימה.‬
‫טרישה!‬
‫אח...‬
‫זה לא הזמן לכך.‬
‫אשיג אתכם אחר כך.‬
‫לא!‬
‫אתה והמשפחה שלך,‬ ‫אתם הטינופת שחונקת את העיירה הזאת.‬
‫כל כך צדקנית, לעזאזל.‬
‫כולכם כאלה.‬
‫אין לך מושג מה עשיתם לנו.‬
‫די! אני לא רוצה לפגוע בך!‬
‫אלוהים...‬
‫תישאר כאן.‬
‫את לא יכולה לנצח פה.‬
‫זין על לנצח.‬
‫תדמם.‬ ‫-דאלי!‬
‫בואי נלך. עכשיו!‬
‫- וילם ואן נס‬ ‫לזכרו -‬
‫נוכל לנצח אותה, אלוהים.‬
‫אני בטוחה בכך.‬
‫אני ישנה בידיעה‬ ‫שהאיש שהרגתי היה ראוי לכך.‬
‫נתת לי חיים שלמים של צלקות מזוינות.‬
‫זה היה אמור להיות המפלט שלי.‬
‫המקום הזה.‬
‫האדמה המזוינת הזאת.‬
‫מה עוד אתה רוצה ממני?‬
‫דליה דקרה את ואן נס הבן.‬
‫הם לקחו את טרישה.‬
‫לא עשיתי את זה בשבילה.‬
‫אנחנו נלחמים כשאנחנו יכולים לנצח.‬
‫בתנאים שלנו.‬
‫זין על התנאים.‬
‫תירגעי, אחותי.‬ ‫-אל תגיד לי להירגע.‬
‫נמאס לי מכמרים ועסקאות ובעלי ברית.‬
‫איפה האישה שהרגה אדם על כך שהיכה אותה?‬
‫מה את רוצה?‬
‫לראות את הכול נשרף.‬
‫- פרס 500 דולר‬ ‫מעצר על רצח -‬
‫- עבור מידע שיוביל‬ ‫ללכידתו ומעצרו של אדם וינסטון -‬
‫מאיפה זה הגיע?‬
‫מגארט.‬
‫הוא הראה לי הכול.‬
‫רישומי מעצרים.‬
‫כרזות "מבוקש".‬
‫אני יודעת מי אתה.‬
‫הדברים שעשית.‬
‫משהו מזה היה אמיתי?‬
‫האהבה שלך לאמא?‬
‫האנשים החזקים שעבדתי בשבילם‬
‫גילו שהתחתנתי...‬
‫בחשאי.‬
‫הדברים שידעתי,‬
‫הדברים שעשיתי...‬
‫אם מישהו ידבר,‬
‫והאנשים הלא נכונים יקשיבו, אז...‬
‫אז הם דרשו שאני...‬
‫אסיים את הנישואים.‬
‫לא יכולתי לעשות את זה.‬
‫הבטחתי לאמא שלך שתמיד נהיה יחד.‬
‫אז אדם וינסטון‬
‫נעלם,‬
‫ואז מיילס אלדרטון והמשפחה הזו החלו...‬
‫לברוח.‬
‫אנחנו לא צריכים לברוח יותר.‬
‫אבא, גארט שכנע‬ ‫את אמא שלו שתיתן לנו הזדמנות.‬
‫נמכור לה את האדמה שלנו‬
‫וקונסטנס תגרום לכל זה להיעלם.‬
‫נוכל להתחיל מחדש.‬
‫משוחררים מהבקעה.‬
‫זו הצעה אדיבה.‬
‫וזו האפשרות היחידה שלנו.‬
‫תוציא את הכלב.‬
‫מה אתה עושה, וולטר?‬
‫ג'והנה.‬
‫הילדים שלי.‬
‫תמיד כאן.‬
‫בלבי...‬
‫ומתחת לרגליי.‬
‫ואן נס תתחיל לכרות כאן ולחפור...‬
‫לא אוכל להרשות שהם יבלו נצח בבור של רפש.‬
‫אבא, לא תוכל לצאת מזה בעזרת יריות.‬
‫אם נסכים לעסקה הזאת, לא יהיו בעיות.‬
‫אין לך מושג לגבי הנזק שהיא מתכננת.‬
‫תקשיב לי.‬
‫בבקשה, אנחנו צריכים לפגוש את גארט.‬
‫צריכים לחתום על כל המסמכים,‬ ‫וצריכים לעשות את זה הערב.‬
‫אין שום עסקה לעשות.‬
‫קונסטנס לא יכולה להעלים את העבר שלי.‬
‫- סוויטי‬ ‫חברה טובה נחה למטה -‬
‫מה אתה עושה כאן, בחור?‬
‫את מתועבת, אמא!‬
‫תחזיק לה את הראש.‬
‫אמא!‬
‫למה? לא...‬
‫תעזבו אותי!‬
‫הבת שלך...‬
‫יש תוכנית כלשהי?‬
‫טרישה תיסע לפורטלנד.‬
‫סניטריום הות'ורן.‬
‫שם היא תהיה...‬
‫ללא טרדות.‬
‫עד אז, אנחנו...‬
‫נטפל בה כאן,‬
‫בחריצות.‬
‫אמונה באשליות וטבע נלהב יתר על המידה.‬
‫תכונות די שכיחות במשפחה שלנו.‬
‫אמא?‬
‫מה קרה, גארט?‬
‫- מגזין המשרתים -‬
‫אני צריכה את הסיר.‬
‫לא הרטבתי את המיטה, אני רק...‬
‫קיבינימט!‬
‫מדהים איך שאני ממשיכה לזלזל בך.‬
‫תני לי את המפתח המזוין.‬
‫את בקושי מצליחה להחזיק אותו ישר.‬
‫הרעד שלי הוא מהאופיום שדחפו לי לגרון.‬
‫למה את רועדת, קונסטנס?‬
‫מאז שלמדת לזחול,‬
‫היית בעלת רצון חזק...‬
‫היית מרדנית.‬
‫את בתי בכל מובן אפשרי.‬
‫אני הולכת, אמא.‬
‫את תעשי הכול, תגידי הכול.‬
‫שיקרת אינספור פעמים.‬
‫אנחנו הרבה מעבר לשקרים.‬
‫תראי מה אהבתך הותירה לנו.‬
‫מה זה?‬
‫אני חושבת שאת יודעת.‬
‫אבל הייתה גופה.‬
‫זה היה חייל.‬
‫שנמסר כמאכל לזאבים.‬
‫והבחורה הגבוהה‬
‫דקרה את אחיך בקלשון.‬
‫והם קברו אותו מתחת לכלב מזוין.‬
‫הוא לא ידע.‬
‫הם כולם ידעו.‬
‫וילם...‬
‫אז הנה.‬
‫לכי ומצאי את אהבתך.‬
‫תודה, אייזק.‬
‫נשלם לך ברגע שנוכל.‬ ‫-אני מסכים.‬
‫חייבים לחזור הביתה.‬
‫טרישה.‬
‫מה קרה?‬
‫את‬ ‫בסדר?‬
‫איך לא ראיתי את זה?‬
‫מה חשבת שיקרה?‬
‫שפשוט תמשיך לנצח?‬
‫לזיין אותי ולשקר,‬
‫בזמן שהגופה שלו הייתה מתחת לרגליך!‬
‫אחיך...‬
‫היה מפלצת.‬
‫הוא אנס את אחותי,‬
‫והמשפחה שלך חונקת אותנו.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫אבל הייתי עושה את זה שוב.‬
‫בוא נזוז.‬
‫לילה!‬
‫לילה, מה קרה?‬
‫איפה דליה?‬
‫הם לקחו אותה.‬
‫ניסיתי לעצור בעדם.‬
‫אני יודעת.‬
‫לעצור בעדם זה לא מספיק.‬
‫בנים...‬
‫תמצאו לי משהו שנשרף.‬
‫את כל כך מפחדת.‬
‫תחזירו אותה.‬
‫היי!‬
‫מגיע מהשער!‬
‫באתי בשביל הבת שלי.‬
‫לא נשאר הרבה מהזונה הרוצחת הזו.‬
‫שחררי אותה, קונסטנס.‬
‫היא לא הרגה את הבן שלך.‬
‫אני הרגתי אותו.‬
‫עוד שקר נוח.‬
‫הו, אני עשיתי את זה.‬
‫אחרי שהבן שלך אנס את הבת שלי.‬
‫לכו תביאו אותה.‬
‫תפסת?‬
‫בואו נזוז.‬
‫מאם.‬
‫דליה...‬
‫בת זונה!‬
‫לא.‬
‫לא! לא.‬
‫תורידי ממנה את הידיים המזוינות שלך!‬
‫זה כאב?‬
‫לראות את יתומת המחמד שלך מתבכיינת?‬
‫אני מצטערת.‬
‫מה לגבי זה?‬ ‫-אני אהרוג אותך, לעזאזל.‬
‫הכאב הזה הוא כאין וכאפס...‬
‫בהשוואה לכאבה של אמא אמיתית!‬
‫כאין וכאפס בהשוואה לסבל שלי!‬
‫ילד מדמי!‬
‫קדימה!‬
‫דליה.‬
‫קוונטין!‬
‫דליה!‬
‫בואי.‬
‫את בסדר?‬
‫בוא, אלברט.‬
‫בוא כבר!‬
‫בואו נזוז!‬
‫מאם!‬
‫תתרחק! עזוב את זה!‬
‫את לא תהיי הסוף שלנו!‬
‫אמרתי לך שאהרוג אותך, לעזאזל.‬
‫תרגום כתוביות: ליאור הדר‬