СЕРІАЛ NETFLIX
ІСТОРІЯ ЦЕНТРАЛЬНОЇ ВУЛИЦІ
ГОЛОВНИЙ ПАРК ІМ. ПЕРРІ ГАРВІ
Привіт, Алексіс.
Привіт! Як ти, пані Сяйво?
Ага. Не можу влізти у свій одяг.
Справді?
-Це просто сприйняття. -Так, звісно.
Це центральна вулиця.
Раніше вона називалася Південний Гарлем.
Тут працювало понад 100 підприємств.
Люди трудилися, аби здобути й розбудувати те, що мали.
Саме завдяки цьому «Алюр» й існує.
Парк ім. Перрі Гарві присвячений успіхам темношкірих.
Наші предки трудилися й будували щось нове.
Це місце моєї мотивації.
Я сварила вас з Карлою, бо я давала вам один шанс за іншим.
Коли ти показувала дім для Тенніль, то…
-Знаю. -Повний провал.
Погоджуюсь.
Дівчата дають тобі поради. А ти лише виправдовуєшся.
Я вже не витримую.
Якщо не викладатимешся, то «Алюр» не для тебе.
У мене в житті багато чого відбувається і це не виправдання.
Я не виправдовую цим випадок з Беном.
Я знаю, що це був жах.
Мені треба було наважитися розповісти про це, але я змогла.
Я розповідаю, і всі просто накидаються,
кажуть, що я виправдовуюсь.
Але це й були виправдання.
Це дуже образливо.
Зараз нерухомість — не твій головний пріоритет.
І це мене розчаровує.
Важко розуміти, що ти думаєш, що я не стараюся,
бо минулого місяця я дупу рвала.
Просто скажу, що я старалася,
і я не виправдовуюсь, Шарель.
Дуже легко робити припущення, коли не знаєш чогось про когось.
Легко показово казати:
«Вона просто домогосподарка. І не хоче бути рієлтором».
«Вона це. Вона те». Бо так люди кажуть.
Так, зараз важко,
але праця дасть плоди в майбутньому, обіцяю.
Я хочу, аби ти зараз зосередилася на собі, своїх клопотах,
бо знаю, що ти зможеш.
Може, через пів року ти повернешся до «Алюру»,
але зараз ти не працюватимеш.
Гаразд.
ІБОР-СІТІ
«АЛЮР РЕАЛТІ»
Тенніль, де Джуанна?
Ти поглянь, як очі закотила.
РЕНА
ДЖУАННА
У Шарель буде дитина. Вона їздитиме до Маямі.
Думаєте, вона все встигатиме?
Ми візьмемо багато на себе,
але перших кілька місяців вона зосередиться на дитині.
Перших пів року точно.
Він не поїде з Маямі. Це місце його заробітку.
А ви б їздили з дитиною?
Вона, певно, більше часу проводитиме в Маямі,
а ми будемо тут із Круеллою.
Привіт, пані.
-Щойно згадали! -Ти звідки?
Була в офісі Шарель.
Вона віддала тобі офіс?
Не віддала, але…
На твоєму столі мало місця для всіх обов'язків?
Ні. Просто там легше працювати з документами, і є доступ до всього,
але вона повернеться.
Схема управління в «Алюр» така:
Шарель Росадо — головна, власниця агентства.
А потім я — головний менеджер,
а дівчата цього не розуміють.
Бачу, хтось тут емоційний.
Так, я.
Гадаю, Колоні поважає мою роботу,
але вона трохи ображена, бо хотіла бути на моєму місці.
І, може, вона думала, що вона заступниця Шарель,
її права рука, тут як хочете,
але потім прийшла я, все змінилося.
Що, Тенніль?
Просто сказала…
Крихітко, маєш хоч краплю самоповаги?
Це навіть не твій офіс.
Ось чому я називаю її Хитромудра Джуанна,
вона любить брати забагато на себе, робити так, щоб їй заздрили,
але ніхто не заздрить тому, що ти головний особистий помічник.
Дівко, досить.
Краще підготувати святкування дня народження дитя для Шарель якнайраніше.
-Ага. -Маємо подумати про це!
-Так, маємо. -Звісно.
Це покаже, що ми тут заради неї.
Я думала про невеликий, скромний список гостей.
Найближчі друзі, родина.
Джуанно, як часто Шарель з'являтиметься в офісі,
у неї ж дитина буде, і Чад у Маямі?
Ми про це не говорили. Але коли починаєш щось нове,
треба приділяти цьому більше часу на початку,
але вона думає, що зможе впоратися з усім.
Я хвилююся про зв'язок з нею.
Зараз мені важко з нею зв'язатися.
Коли ти починаєш свою справу, пріоритет — рости, не стояти на початковій точці.
Я погляну, як тепер усе буде.
Агентство має розвиватися, й це чудово.
Але все зміниться, якщо Шарель поїде в Маямі.
Правда, класно, Шарель?
Гарно!
Прекрасно.
Я зв'язалася із забудовником.
Цей дім — чудова можливість для нас.
Нічого собі, яка ініціатива, Колоні.
Ну так!
Цей дім — втілення розкоші, а це саме про «Алюр».
Тож я покажу їй цей дім, аби вразити її,
і дати зрозуміти, що я варта вищої посади в агентстві,
у мене є все, що потрібно.
-Дуже гарно, Колоні. -Справді?
Господи. Він величезний.
Привіт!
-Привіт, Конраде! -Привіт, як ви?
-Добре. Привіт, Джессі. -Привіт.
-Мій брокер, Шарель. -Дуже приємно.
-Приємно. -Привіт, Шарель.
-Привіт, малюк! -Привітайся, Риме!
-Такий милий! -Дуже милий!
Прошу заходьте.
Боже мій.
Неймовірно. Так велично.
Моя компанія купила цей дім. Ми запросили Конрада облаштувати все.
Він тут абсолютно все змінив.
-Ми не пошкодували коштів. -Видно.
Ми дуже раді співпраці з вами.
Бо це чудово, що ви зможете виставити його на продаж.
Підлога з італійської порцеляни, розміром 24 на 48.
-Ага, італійська. -Імпортна.
Світлодіодні лампи по всьому дому.
Чудово, що все біле.
-Ага. -Усе таке чисте й елітне.
-Шість ванн. -Ага.
П'ять спалень.
І на другому поверсі є домашній кінотеатр.
Чудово.
-Господи. Як гарно. -Винна стійка виготовлена на замовлення.
Для 150-ти пляшок.
-Дім для вечірок. -Так?
Звісно!
-Який стіл. -Дякуємо. Робили у стилі Кім Кардаш'ян.
Прекрасно!
Я вже в нього закохалася, хоча не все ще бачила.
Господи.
Ось основна спальня.
З виходом у внутрішній дворик.
Чудово. Особистий доступ.
-Гарно, правда? -Бокальчик вина.
Коли я не буду вагітна.
Господи. Колоні, ти маєш це побачити!
-Чудово. -Поглянь на ванну!
-А ця відокремлена ванна. -Ага!
Цей душ саме для того, щоб омолодитися!
-Клас. -Гарно.
-Колоні знайде клієнта для цього дому. -Звісно.
-Дуже гарний! -Згодна.
-Я відчиню, мила. -Дякую.
Після тебе.
Гадаю, його буде легко продати.
Продаси? Боже мій.
-Ти ж знаєш, що я впораюсь. -Звісно. Ти знаєш, як це робиться.
Я привела тебе сюди, бо хотіла показати…
Звісно, щоб зустрітися із забудовниками,
бо знаю, що ми шукаємо співпрацю в цьому районі.
Щоб ти побачила, що твоя дівчинка працює.
-Я це бачу! -Стараюсь.
-Так! Ти роботяга! -Так.
Я знаю, що в тебе багато справ. Ти постійно їздиш у Маямі.
-Скоро народиться дитина. -Знаю.
І в тебе буде багато справ у офісі.
І я просто думаю, що…
-Що робитиму я? -Ага.
Чи ти думаєш про те, щоб зробити когось відповідальним
за все, що відбуватиметься?
І ось цим я тобі показую,
що якщо я тобі потрібна, то я тут.
Думаєш, ти зможеш одночасно бути успішним рієлтором
і управляти всім в офісі?
Звісно, Шарель. Я вже це роблю.
Я вже успішний рієлтор і вже виконую
різні справи у офісі.
Шарель, я з тобою з самого початку. Я починала разом з тобою.
-Так. -Закрила першу угоду під наглядом юриста.
Так!
Ти спостерігала і вірила в мене, так само, як я в «Алюр».
І це причина, щоб я зайняла цю посаду.
Просто ви з Джуанною такі близькі,
що ти можеш обрати її, а не мене.
Тож я хотіла сказати, що ти й на мене можеш розраховувати.
Я знаходжу спільну мову з дівчатами.
Гадаю, у Джуанни немає такого взаєморозуміння з ними,
і всі сваритимуться, якщо вона займе цю посаду.
Колоні, ти чудова працівниця. Вірна й віддана. Чудовий рієлтор.
Ти тут з початку.
Ти робиш багато чого, навіть якщо я не прошу,
дякую за це.
Маю сказати, що мені треба дивитися на все в цілому.
Я не відмовляю і не погоджуюсь,
але мені треба все зважити.
КАРЛА
-Привіт. -Привіт!
-Як ти? -Добре, а ти, мила?
-Добре. Дякую. Ти така гарна. -Дякую. І ти.
Крихітко…
Треба випити.
-Поганий день? -Поганий день.
-Зараз напій, інше потім. -Привіт!
Думаю про полуничну «Маргариту».
-Добре. -А мені ананасове «Мохіто».
-Гарний вибір. -Дякую.
Щось сталося? Ти якась…
Ось, тримайте. Ананасовий «Мохіто».
-Дякую! -З полуницею.
-Дякую, будьмо! -Будьмо.
-Ну… -Смачно.
Тож…
Шарель мене звільнила.
Чекай. Стоп. Що?
Саме так.
Сказала, що думає,
що краще я попіклуюсь про себе зараз.
Ти не жартуєш, серйозно?
-Я б хотіла, щоб це був жарт. -Справді?
Так, серйозно.
Господи.
Я й гадки не мала.
Я просто в шоку.
Шарель погрожувала,
але я не думала, що вона справді це зробить.
Ти, певно, засмучена.
Я не думала, що так буде. Знаю, я провалила той показ,
але думаю, що було недостатньо…
Думаєш, це причина?
Так. Усі мали б зрозуміти, я помилилася.
Якщо вона так вчиняє, то що буде зі мною?
-Карло… -Може й мене звільнити…
-Будь-коли. -…так.
Дуже сумно, що Шарель так вчинила.
Це просто жах.
Не хочу працювати на когось,
хто у тебе не вірить.
Це кінець? Йдеш з «Алюру»?
Вона не хоче, аби я була в агентстві.
Хочеш показати, що ти цього варта,
чи просто підеш?
Ні, не піду. Ти знаєш, що я — боєць.
Нерухомість — моя стихія.
Так.
Знаю, що недоречно, але просто подумала про це.
Йдеш на вечірку до Колоні?
-Не знаю, чи морально готова. -Ага.
Але я подумаю.
-Обнімемось. -Дякую.
Спасибі за це.
Привіт.
Ці туфлі нагадують мені про ПТСР.
Вбивають мене щоразу, як я їх надягаю.
Якщо надворі буде жарко, то там буде баня.
А потім від них у мене мозолі.
Що ви робите з мозолями?
-Не знаю. Є та і є. -Я б вирізала.
-Ага. -Думаєш, треба? Єдиний вихід?
Гадаю, що єдиний.
Думаю, існує лазер, який може їх видалити.
Звісно.
-Так? -Має бути щось ще.
Майже час зборів. Ходімо до столу?
Готові до вечірки білих бікіні?
-Так! -Майже.
-Купуєте бікіні? -Ні.
-Я так. -Ні?
Продавець каже, що прийде до дня народження.
-У день вечірки. -Май запасний
Мій теж у п'ятницю буде.
Усе в останній момент.
Добрий ранок, пані!
Добрий!
Як ви?
-Добре! -Чудово!
Так, час обговорити справи.
Як ви бачите, Алексіс немає.
Помітили.
Так. Я її звільнила.
Справді?
Так.
Зараз прості балачки мені не потрібні.
Я маю діяти, і зараз роблю це в інтересах бізнесу.
І якщо ви не працюєте, як я хочу,
вам тут не місце.
Мені не потрібні неактивні.
Серйозно.
Дуже. Якщо вона через сім чи вісім місяців
вирішить поставитися до роботи серйозно,
може, я і прийму її назад.
Шарель треба було її ще раніше звільнити.
Вона вже понад рік не старається.
І те, що Шарель лишає можливість повернутися — дуже поблажливо.
Одночасно і її звільнила, і ні. Дала цю можливість, щоб совість не мучила.
Думаю, ці двері для неї вже зачинені. Якщо й відчинені, то для спокою совісті.
Після того вона подзвонила мені.
Ми зустрілися і поговорили.
Вона була дуже схвильована. Дуже.
-Вона погано почувається. -Ого.
Вона здивувалася чи знала, що так буде.
Вона зрозуміла, до чого я веду,
знала, що це не через особисту образу.
Це найкраще рішення.
Я маю багато справ у «Алюрі», маю його розвивати,
і в мене буде дитина через сім з половиною місяців.
Я не можу робити все сама.
Щоб бізнес був успішним, ріс та розвивався,
треба когось підвищувати. То…
Я вирішила, що тепер на головній посаді,
буде Джуанна.
Вона братиме більше відповідальності за «Алюр».
Тож усе, що каже Джуанна —
мій наказ.
Хочу, щоб ви поважали її, як і мене.
Це з даного моменту,
чи коли ти не зможеш впоратись сама?
Ти кажеш, що я не справляюсь, бо підвищую…
Не знаю, чому… Нащо ще тобі її підвищувати?
Бо я розвиваю «Алюр».
Ти будеш з нами в офісі?
Так, я приїжджатиму.
З Маямі?
Вона управлятиме офісом чи просто буде помічницею?
Ні, головна — я,
а вона передаватиме інформацію, робитиме все,
що треба буде зробити.
Більше, ніж вона робила?
Так.
Це не означає, що я головний брокер, бо в мене немає ліцензії.
Я не зацікавлена в управлінні цим офісом.
Я вже розчарована новим поділом комісії.
І я не братиму на себе ще одну роботу, за яку мені не платитимуть.
Але я розумію, що це необхідно.
Важливо обрати правильну людину.
А я не впевнена, що Джуанна управлятиме так, як треба.
Ми дорослі люди.
Нам не треба все розжовувати й водити за руку.
Краще б Колоні зайняла цю посаду.
Кажеш, ти хочеш розширятися, будувати команду, і тому обираєш Джуанну,
але чому саме Джуанну?
Вона знає про всі схеми, про всі угоди.
Вона часто проводить збори, коли я на зустрічах.
Вона сама проявляє ініціативу.
У багатьох випадках тебе не було на цих зборах,
тож я не можу тебе поставити.
Мене туди… і не залучали.
Так. Бо часто
Джуанна брала ініціативу
і влаштовувала збори.
Цікаво, Шарель, але проїхали.
Щось не так, Колоні?
-Треба поговорити? -Поговоримо.
Я хочу, аби Колоні розуміла,
що вона важлива для «Алюру».
Але якщо ми говоримо про лідерство, то тут я оберу Джуанну.
Колоні, якщо хочеш запланувати зустріч, то скажи. То…
Заробімо грошей, дівчатка.
Привіт мікроменеджменту.
Колоні.
Запланувати тобі зустріч з Шарель?
Через це й кажу, що ти хитромудра, Джуанно.
Не треба. У мене є її номер.
Можу подзвонити й поговорити.
-Але дякую. -Будь ласка.
Піду за свій стіл.
Вона тебе провокувала.
Це особливий бранч,
тож зіграємо в піжмурки.
-Сподіваюсь, я не впаду. Бо як впаду… -Не впадеш. Я тебе тримаю.
-…то я тебе приб'ю. -Готова?
Люба!
Зараз заплачу!
Вітаємо з народженням дитини!
-Люблю вас! Дякую! -Вітаємо!
Ви такі милі!
От Тенніль… Знала, що вона щось задумує.
Тенніль казала, що ми йдемо на бранч.
Вона не знала нічого про розкішні бранчі, поки я їй не розповіла.
Казала, що це елітний бранч. Я знала, що вона бреше.
-Тенніль! -Дякую!
Увага, пані!
Дякую, що прийшли, дівчата. Хотіли, щоб ти знала, що ми тебе любимо.
Знаємо, що ти вагітна, і хотіли зробити щось особливе.
Дякую, але чому так рано?
Ти можеш поїхати в Маямі.
Ми не знатимемо, де ти.
Саме так! Ага!
Чекайте, а де Алексіс?
Я з нею говорила.
Вона приділятиме більше часу собі, вона з нами морально. Передала подарунок.
Я дзвонила, щоб дізнатись, як вона. Хай підіймає слухавку.
Я їй скажу.
Ніяких образ чи злості.
Думаю, вип'ю ще «Мімозу».
Дякую.
Можна апельсиновий сік зі «Спрайтом»?
-Щоб було… -Шипучим.
Щоб я здивувалась.
Хотіла поговорити про останні збори.
Я бачила, що ти засмутилась.
Думала, ми на одному боці.
А потім ти обрала Джуанну, а не мене і я така: «Чорт».
-Хоча б попередила. -Ага.
Треба було підійти й поговорити з тобою.
Так, я була загнана в глухий кут.
Ага.
Я вдячна за все, що ти робиш для «Алюру».
І хочу, аби ти поважала Джуанну.
Джуанні теж треба було б мене поважати.
Вона постійно дає нікому не потрібні саркастичні коментарі.
-Може, вона цього не розуміє. -Ще і як розуміє.
Вона точно знає, що робить.
-Я люблю командну роботу. -Знаю.
Це було образливо.
Що є, те є, усе нормально.
Я не в захваті, що Джуанна на цій посаді.
Проте я вдячна, що Шарель підійшла до мене
і сказала, що цінує мене.
Дам шанс Джуанні.
Якщо вона облажається, усі питання до Шарель.
Обнімемось.
-Люблю тебе. Ти зі мною з початку. -І я тебе.
Привіт!
Як справи?
Шарель зараз поїде до Маямі,
і я не хочу бути нещасною, якщо у Джуанни щось піде не так.
Я тебе розумію. І підтримую.
Я думаю про ту розмову
з Колоні, ми говорили про запасний план,
і я зрозуміла, що в мене його немає.
Тож я думаю, що теж зроблю собі ліцензію.
-Брокерську? -Так.
Яка гарна!
Дякую. І ти!
-Поглянь на ці ноги, мила. -Знаєш, що вони в мене гарні.
Думаю, це все завдяки боксу.
Цей дім прекрасний.
Так, він гарний.
А коли ти побачиш задній двір і те, як ми його переробили…
-Уже чекаю. -…ти будеш у шоку.
Гаразд, почнімо вечірку.
Моє тридцятиріччя — важливе, бо це нова сторінка мого життя.
Я завершую свої 20-ті
й вже чекаю нових, розкішних здобутків.
ВІТАЄМО, КОЛОНІ
Поглянь на тридцятку!
Так!
Це зріла й інтимна вечірка, де всі в білому!
Як гарно!
Так!
Бачу, що хтось йде.
Усі в білому.
-Гарні. -Неймовірні.
Джуанні личить високий хвіст.
І в неї класні темні окуляри.
-Темна Джуанна, прямо для неї! -Така мила.
Їй личить.
-Привіт, дівчата! -Привіт!
-Ходіть до нас! -З днем народження!
Дякую!
-Ти неймовірна! -І ти теж!
Брудні 30, чи яка там тема?
Офігезна тридцятка.
Офігезна це…
-Дуже класна! -Точно!
Бо я офігезна у свої 30.
Гадаю, хтось іще йде.
Привіт!
-Привіт! -Привіт!
Відсвяткуймо, дівчатка!
-Тут напої! А тут їжа! -Почнімо!
-І діджей тут. -Так.
БАР
Ця прекрасна барменша зробила напої,
які відповідають вашим особистостям.
Я описала кожну трьома прикметниками.
І вона створила фірмові напої!
-Ого! -Так мило!
«Палка, заповзятлива, енергійна».
-Глянь на себе, Карло! -Ага!
Можна «Анну-Софію»?
«Витончена, елегантна, класична».
Круто!
Хотіла тебе забрати звідти.
Добре.
-Потримаєш? -Звісно.
-Це тобі. -Боже, «David Yurman»!
Для щасливого року.
Я пишаюся тобою, тим, ким ти стала.
-Пишаюся всім. -Анно!
Вдячна, що в мене є така подруга, добре, що ми помирились!
Я теж рада.
Це символічний подарунок.
Ти така мила!
Це твій зодіакальний камінь.
-Зодіакальний камінь! Перли! Анно! -Так! Перли.
-Як гарно! -Хочеш…
Одягай!
-Просто стискаєш. -Дуже гарно, Анно!
-Подобається? -Боже, ти така класна!
Хотіла щось особливе купити на твоє свято,
щоб ти згадувала особливий день народження.
-Зараз заплачу! -Не треба!
-Дякую тобі. Дуже гарно. -Будь ласка.
-Дивитимуся на зап'ястя, згадуватиму Анну. -Я так і хотіла, гаразд?
Якби у мене було своє агенство,
першою я б запросила Колоні,
вона була б моєю правою рукою.
Дуже приємно, Маркусе.
Сонце скоро сяде.
Господи, я знаю.
Купу безалкогольних коктейлів випила.
Дуриш тут усіх!
Скажу барменші «Можна ще один?»
І всі такі: «Так вона п'є!»
Хотіла з тобою наодинці лишитись,
щоб поговорити.
Ми з Карлою й Анною ходили на бокс.
Справді?
Карла трохи розповіла про розмову з Алексіс.
Алексіс здається, що ти її покинула.
Ти махнула на неї рукою і просто звільнила.
Вона думає, що Шарель її не підтримує.
Якщо чесно, ми намагалися їй допомогти.
Ага.
Покинула? Чому вона перекладає відповідальність?
-Ага. -Ні, усе не так.
Вона постійно виправдовується.
По секрету, я з нею говорила,
і сказала: «Якщо ти змінишся і будеш продуктивною,
я прийму тебе назад».
Чорт, а вона мене винною робить.
Алексіс хоче, щоб їй співчували, не хоче нести відповідальність.
У цьому, в біса, проблема. Відповідальність.
Я вже все. Якщо вона прийде, я нічого не скажу.
Я не збираюся з нею це обговорювати.
Хай так і буде.
Вона прийде сьогодні?
-Де вона? -Не знаю.
Не знаю. Може, вона засмучена, бо це все незвично.
-Я б теж дивно почувалася. -Ага.
Але це твоє свято. Я поводитимусь так, наче все добре.
-Повернімося. -Повеселімося.
Я просто хотіла сказати, щоб ти знала…
Знаю, що ти тримаєшся, Колоні.
Тримаєшся заради «Алюру». Моя дівчинка.
Ходімо святкувати!
Дякую, що ви всі прийшли!
Ви дуже гарні!
Дякую, що вдягнули біле!
Хочу сказати тост!
За мир, любов, щастя, здоров'я і, очевидно, за багатство!
Давай, діджею!
Так, Анно! Отак!
-Я щаслива. -Чудово.
Усе було дуже круто.
-Привіт! -Привіт!
З днем народження!
Алексіс прийшла!
Я вирішила прийти на свято Колоні,
бо хотіла бути поруч і святкувати разом її ювілей.
Дуже важлива подія. Неважливо, що Шарель теж тут.
Я тут заради Колоні.
Ну, привіт, Алексіс.
-Привіт, Шарель. -Як ти?
Добре. А ти?
Я б сказала, що добре, але ти ж знаєш, що я не брешу.
І не треба.
Колоні, я не хотіла цього казати,
але, думаю, зараз вдалий момент, щоб сказати, як я почуваюсь.
Я зрозуміла, що ти думаєш, що я тебе зрадила.
Так.
Як?
Ти мене вигнала перед тим, як я змогла себе проявити.
-Ти тут уже два роки. -Знаю.
І ти мене звинувачуєш.
Я давала час усім, аби зібратися з думками.
Ти не можеш просто сказати: «Ти мене кинула».
Тобі важко, хтось дає пораду.
Усі раді тобі допомогти.
Це моя справа.
Я не заходжу і така: «Зараз розкажу, що в мене вдома відбувається».
Я ціную приватність.
Я не приходжу і не кажу про свої думки й почуття.
Нам усім важко. І я тобі сказала: «Кажи, якщо щось треба», без проблем.
Ми — сім'я.
Усі кажуть, що «Алюр Реалті» — це сім'я, ми дуже близькі.
Ми це, і ми те.
Але я не відчуваю, що я частина цієї сім'ї.
Дівчата думають, що я — найслабша ланка.
Просто… Не люблю так казати, але це маячня.
Лекс, ми всі тебе підтримуємо.
-Звісно. -Знаю.
Я не знала, що мені як керівнику
доведеться тебе звільнити через твою поведінку.
Іноді така жорстока любов дає тобі стимул ставати краще.
Прямо мотивує.
Треба випхати пташку з гнізда, аби вона полетіла.
Я полечу.
Якщо ти зрозумієш, що розвиваєшся, я прийму тебе назад. Якщо станеш краще.
Ти маєш зосередитися на собі й нести відповідальність.
Я не знаю, чи повернуся в «Алюр».
Одна частина мене думає, чи хочу я до керівника, що мене кидає?
Інша — треба повернутися і сказати: «Стерво, я знову тут».
Розумію твоє рішення, але я не погоджуюсь. Я засмучена й мені важко.
Але я зараз тут. Це все вже позаду, у минулому.
Відтепер я постараюся
говорити про свої почуття і про те, що хочу сказати.
-Гаразд -Удачі тобі.
Дякую. Для мене це важливо.
Жорстока любов — усе ще любов.
Не знаю, що буде, коли я народжу,
але моя команда
все владнає, вони впораються з моїм бізнесом.
Я більше нікому б не довірила це,
тільки цим дівчатам.
І крапка.
Повеселімося, дівчата! Повеселімося!
Ось і іменинниця!
Переклад субтитрів: Соломія Сорокотяга