Люди завжди говорять про відомих особистостей,
які спричиняють культурні зміни.
Це вони спричинили зміни чи зміни спричинили їхню появу?
Марта така сама.
Вона суттєво вплинула на культуру.
Одна з найвпливовіших жінок світу.
Марта Стюарт!
- Марта Стюарт! - Марта Стюарт!
Вона актуальна вже понад 50 років.
Я, дідько, Марта Стюарт.
Я роблю, що захочу.
- Марта Стюарт! - Застелимо ліжко.
Смакую запах канабісу з рагу.
Марта — одна з найкращих учительок.
Королева.
Навіть зараз від Марти Стюарт погляд не відірвати.
Я вважаю Марту першою впливовицею.
Вона сформувала теперішній світ.
Американських жінок потрібно було перенаправити
від відкривання банок з грибним супом
і поливання зверху броколі з вареною куркою.
До Марти багато жінок давали поради щодо господарювання.
І цим жінкам постійно
потрібно було бути милими.
Я Бетті Крокер, і я обіцяю, що ви щоразу матимете ідеальний торт.
І всі їхні методи були легкими.
Циліндр зі смачної всячини.
Коли з'явилася Марта,
вона казала абсолютно інше.
Якщо на цей День Подяки у вас теж багато гостей,
приготуйте індиків за різними рецептами.
Це один із найгарніших індиків.
Він обгорнутий випічкою.
Вона надихнула мільйони людей.
Переконала їх повірити в себе.
Марта Стюарт самотужки стала мільярдеркою.
Вона казала жінкам: «Господарювання може допомогти вам досягти успіху».
Я завжди намагаюся заповнити прогалини. Те, чого немає.
Те, чого люди не мають, але потребують.
Вона хотіла допомогти людям
мати таке житло й оточення, до якого прагнули,
незалежно від того, є в них гроші чи ні.
Високі стандарти, які Марта встановила для себе,
стали й стандартами інших людей.
І це проблема для багатьох жінок.
Це все фантастика:
прагнути такого життя, яке не в змозі отримати.
Це порно для домогосподарок.
Людям погрожували.
У нас різкі, але суперечливі думки
стосовно ролі жінки вдома.
«Непохитна перфекціоністка з жагою до контролю». Що скажете?
Так і є.
Люди кидаються на мене через те, що я домогосподарка. Але що я робила?
Я нормалізую спосіб життя, який довго критикували.
Я сучасна феміністка.
Усі вважали її ідеальною,
але вона все ще прагнула ідеалу
й безупинно йшла до нього.
Її творіння переслідувало її.
Марті Стюарт висунули кримінальні звинувачення.
Її образ асоціюється з ідеалом,
а це суперечить йому.
Їй загрожують роки за ґратами.
СВОБОДУ МАРТІ
Повністю ідеальні.
- Ідеально досконалі. - Ідеальний стан.
- Ідеально. - Ідеальний візерунок.
Ідеально.
Неперевершено.
Ідеальне завершення ідеальної вечері.
У якийсь момент життя Марта почала переслідувати ідею створення ідеалу.
Але питання не в тому, чи можливо досягнути ідеалу.
Питання в тому, якою ціною це можливо?
МАРТА
Що ви найбільше не любите?
Важко відповісти.
Не люблю марнотратство.
Не люблю неефективність.
Уникання проблем.
Нетерплячість.
Не люблю людей, які переоцінюють власні сили.
Не люблю нехтування деталями,
зло заради зла.
Не люблю фартухи й домашні сукні.
Колись не любила фіолетовий колір.
Сильно. Але вже не так. І ще не люблю червоний.
У моєму саду немає майже нічого червоного. Може, і взагалі нема.
Зазвичай усе червоне прибирають.
Тож червоний колір я також не люблю.
Гаразд. Ще?
Зараз 18 жовтня.
Попереду багато роботи в саду.
Я хочу розчистити шлях від літнього саду до дороги.
Гадаю, викладемо його камінням, як й інші доріжки.
Буде як потрісканий лід.
Надіслати.
Я люблю одну приказку.
«Якщо хочеш бути щасливою рік,
вийди заміж.
Якщо хочеш бути щасливою десять років, заведи пса.
А якщо хочеш бути щасливою все життя, облаштуй сад».
Цей сад доволі гарний.
Гадаю, самшит варто трохи підрізати.
Новий абзац.
Мене критикували за перфекціонізм,
критикували за створення нереалістичного способу життя.
Але це було не так.
Я намагалася навчити інших.
Деякі півонії зів'яли. Це дуже засмучує.
Надіслати.
Я дійсно перфекціоністка.
Це сімейна риса. Почалося все від мого тата.
Він усіх нас навчив садівництва.
Він вирощував усе.
Я була ідеальною донькою.
Я хотіла вчитися. А він багато чого міг навчити.
Я прасувала його лляні сорочки.
У нього був піджак із твіду
й бірюзова краватка, яка пасувала до його блакитних очей.
У мене був найгарніший тато.
Він любив мене.
І всім було очевидно, що я була його улюбленицею.
На його думку, я була найбільш схожою на нього.
У чому саме?
Він був перфекціоністом.
Він завжди робив те, що мав зробити.
Але не там де працював. Там було все погано.
ТЕРРАМІЦИН
Він міг робити все, що хотів,
а застряг на роботі продавця.
Інколи він починав день з великої склянки кави й червоного вина.
Це алкоголізм? Можливо.
Але п'яним він ніколи не здавався.
Він ніколи не падав, не кидався нічим, нічого не розбивав.
Це не про мого батька.
Але він був завжди незадоволеним і нещасним.
Він не міг утримувати шістьох дітей. А ми хотіли їсти.
У нас були сади.
Ми торгувалися за товари, які не могли виростити.
Він стояв над тобою, як сержант.
Сердитий.
«Ти робиш не так».
Він давав нам наказ: «Прополи помідори».
І якщо ми не справлялися, він нас карав.
Нас били. Мірилом.
Ми боялися мірила. Інколи він бив нас пряжкою.
Я досі ненавиджу садівництво.
Його потім звільнили.
Грошей не було.
Шестеро дітей.
Потрібні були гроші.
У домі навпроти жила дівчина, яка підпрацьовувала моделлю.
Якось вона спитала мене:
«Ти доволі гарна, аби бути моделлю. Замовити слово?»
Я мала 15 доларів за годину,
що було значно краще, ніж 50 центів за роботу нянькою.
Зайняті й активні люди, зупиніться!
Тепер вам не загрожує поганий запах.
Це була велика подія для Натлі, Нью-Джерсі.
Ми кидали справи, аби подивитися Марту.
Я не була супермоделлю. Ніколи нею не була.
Але успіх я мала.
Більшість зарплати я віддавала мамі, бо вона досі дивилася за малими дітьми.
Вона гарно нас годувала.
Вона добре готувала.
Я стояла біля неї на кухні
й навчалася всього, чого могла.
Вона була вчителькою і готувала по 16 страв на день.
Я була вражена тим, що вона здатна на таке.
Але одноманітні будинки й одноманітне життя
були не для мене.
Марта отримала стипендію у коледжі Барнарда у Нью-Йорку. Це було престижно.
Я любила свій коледж.
Мені подобалася історія, мистецтвознавство, економіка.
Я була популярною в студмістечку.
Люди знали високу блондинку з Нью-Джерсі,
що гуляла модна в бермудах.
Я шукала пригод,
шукала майбутнього.
У коледжі одну дівчину підвозили на великому гарному «Роллс-Ройсі».
Ми все думали, хто ж це така.
Якось вона підійшла до мене.
Сказала: «У мене є брат у Єльскій школі права.
Сходиш із ним на побачення?»
Він заїхав за мною на жовтому «мерседесі».
Я ще не сиділа в «мерседесі».
Ми поїхали вечеряти. Він був дуже ввічливим і гарним.
Багато подорожував.
Мені сподобалася зустріч із таким витонченим парубком.
Ще в нього була картка «Американ Експрес», що тоді було дуже престижно.
Він був цікавим, грайливим і милим.
До кінця вечері я вже закохалася.
Енді Стюарт, боже.
Він сяяв.
Енді був дуже добрим.
Не схожим на мого батька.
Він надсилав мені гроші на квиток,
а я щотижня приїздила до нього в університет.
До цього я ні з ким не спала.
Він був дуже агресивним.
І мені подобалося.
Він освідчився.
Усе було дуже природним.
Ми закохалися, побралися.
Але коли я сказала тату, він ударив мене.
Він сильно вдарив мене в обличчя й сказав: «Ти не вийдеш за нього.
Він єврей».
Пам'ятаю той удар.
Я була не здивована. Він був антисемітом.
І дуже імпульсивним.
Але я сказала: «Я вийду за нього, що б ти не сказав».
Мама допомогла мені зшити весільну сукню.
На задній частині сукні було багато ґудзиків з органзою.
Це була чудова сукня.
Весілля було чудовим.
Дуже гарним.
Це був початок мого життя.
Ми вирішили провести довгий медовий місяць у Європі.
Він тривав п'ять місяців.
Я записувала все, що ми їли.
Це відкрило мені очі.
Приготування їжі...
Я не знала, що оливи можуть смакувати не так, як ті зелені
з червоним перцем з банки.
У 1960-х роках так витончено в нас ніхто не готував.
Архітектура,
а особливо сади.
Це пробудило в мені любов до кухні, любов до подорожей і відкриттів.
І я вирішила, що хочу присвятити цьому своє життя.
Ми їздили Італією,
і за день до Великодня заїхали у Флоренцію.
Я мала піти до церкви.
Я пішла в собор.
Енді був у готелі.
Йому було нецікаво йти у Флорентійський собор.
Я зачарувалася музикою в соборі.
Це було дуже романтичне місце,
переповнене туристами.
Там я зустріла одного красеня.
Він не знав, що я заміжня.
Я була тендітною дівчиною, що завітала в собор напередодні Великодня.
Він був емоційним. І я теж.
Просто й місце було емоційним.
Я такого ще ніде не бачила.
Великий купол, прекрасні фрески навколо.
Такого я ще не переживала.
Чому б не поцілувати незнайомця?
Ви тоді,
ну, як це сказати?
Чи це були пустощі?
Це були пустощі чи невірність?
Ні те, ні інше.
Просто момент був такий.
Я так це сприймаю.
Я була схвильована, адже місце було дуже емоційним.
Хотілося б, аби ми всі могли таке пережити.
Мені було 19 років.
І я не хотіла додому.
Ми повернулися в Нью-Йорк, і реальність пролилася холодним душем.
Народилася донька Алексіс.
Тоді всі в такому віці заводили дітей.
Так було заведено.
Я думала, це звична річ.
Виявилося, що матір'ю бути не зовсім звично.
Їй було важко адаптуватися до материнства.
Вона раділа, коли Лексі йшла спати. Тоді вона могла побути на самоті.
Вона дбала про Лексі, але без особливого захоплення.
Вона завжди була трохи відстороненою.
Вона погано контролювала емоції, погано виражала їх.
Марта була не такою.
Марта старша, матір Марти,
казала, що, певно, недостатньо часто обіймала Марту.
Ми не говорили про якісь там почуття.
У дитинстві такого не було.
Нас любили
якось незграбно. Любов виражалася незграбно.
У нашому будинку не було атмосфери любові.
Була буденність.
Практичність.
Як я могла стати справжньою матір'ю,
якщо мене не навчили нею бути?
Марта була дуже амбіційною.
Вона хотіла бути кимось не тим,
ким була в той момент.
Я не знала, ким вона стане,
але знала, що вона йде до успіху.
Успіх був частиною неї.
Мій свекор був маклером на біржі.
Я думала, що це цікаве заняття.
Я спробувала працювати на Волл-стріт.
Волл-стріт не підходив жінкам.
ГОЛОС ЕНДІ МОННЕССА БРОКЕРА
Жінки не працювали службовцями, брокерами. Узагалі ніким не працювали.
Там навіть жіночого туалету не було.
У нас була довга співбесіда,
і вона сказала, що не хотіла заробляти лише красою.
Вона гарно говорила, й прийшла в потрібний момент. Розумієте, про що я?
Я найняв її.
Я була там єдиною жінкою.
Доводилося тримати інших на відстані.
Не розповідатиму, що ставалося на задніх сидіннях таксі.
Але ті чоловіки були справді розумними.
І я багато чого навчилася.
Марта була у всьому краща за інших.
Вона знаходила підхід до клієнтів.
Її любили.
Вона ходила обідати з клієнтами.
Коли була брокеркою.
Непоганий такий обід.
Я зустрічалася з купою людей, і саме там навчилася спілкуватися з мільярдерами.
І тоді, пригадайте,
мільярдерами було небагато людей.
Я почала заробляти купу грошей.
Вона заробляла чверть мільйона на рік.
Її клієнти гребли гроші лопатою.
LEVITZ ПАДАЄ НА 12,25
Ми радили акцію, її ціна зростала з шести до дев'яноста й падала до шести доларів.
Раптом вони почали втрачати гроші.
Це дуже турбувало Марту.
Це було погано для ринку. Люди втрачали кошти.
Що Марта контролювала — виходило чудово.
А що не могла контролювати — зводило її з розуму.
Я почала вигорати, бо робота була непростою.
Я звільнилася.
Ми переїхали до Вестпорта, Коннектикут —
останньої зупинки рейсів з Нью-Йорка.
Чому саме туди?
Бо знайшли там будинок мрії —
закинутий будинок на Теркі Гілл Роуд,
який ми мали відновити.
Якби не той будинок, я б не була собою.
Але була б кимось іншим. Кимось ще.
Але не домогосподаркою Мартою Стюарт.
Це був занедбаний маєток, який треба було відновлювати.
Мої батьки переїхали з чудового будинку на Ріверсайд-Драйв
у самий Коннектикут.
Ми переїхали в цей чудовий маєток
з ванною і без душа.
Голову ми мили в пластикових контейнерах.
Питання, які виникли під час того як...
Тоді стався Вотерґейт.
Я фарбувала весь будинок сама
й на драбині слухала новини про Вотерґейт.
...злочинці вдерлися в штаб-квартиру
Національного комітету Демократичної партії...
Ми наче були першими поселенцями Вестпорта.
Був 1976-й, кури ходили двором.
Сусіди дзвонили в мерію і казали:
«На Теркі Гілл живе жінка, у якої двором кури ходять».
Це було нечувано.
Це була пасторальна сценка, яку Марта радо розігрувала.
Мені подобалося відновлювати щось,
розширювати щось, вирощувати щось.
Це повертало мене в дитинство.
Сади були чудовими.
Вона сама створювала ці сади.
Здавалося, їм було весело будувати Теркі Гілл Фарм.
Перші моменти на Теркі Гілл Роуд
змусили мене зрозуміти, що мені подобається домогосподарство
й догляд за домом.
Енді став головою
найбільшого видавництва художніх книг в Америці.
Я подумала: «Як цікаво.
Ми можемо запрошувати всіх письменників
до нас на вечерю». Я хотіла показати гостинність.
Гостей було багато.
Вона запрошувала всіх сусідів. На Дні подяки й Великодні.
Готувала вона дуже смачно.
Я зрозуміла, що люблю проводити цікаві,
гарні й пам'ятні свята.
Чому б не заробляти на цьому?
Вона була генієм.
Від роботи моделлю
вона перейшла до роботи на біржі,
а тоді вона раптом стала організовувати вечірки для друзів.
Я робила сливові пудинги на 200 осіб,
робила випічку,
готувала джеми й желе.
Усе робила сама. Нічого не купувала. Усе було домашнім.
Рознеслося все дуже швидко.
Музей сучасного мистецтва. Музей Метрополітен.
Будинок у Ґринвічі, будинок у Вестчестері чи Бедфорді.
Я цілий день організовувала вечірки для 700 осіб у Сотбі.
Ми намагалися не стримуватися. Намагалися привернути увагу інших.
Проста пляшка горілки.
Проста пляшка горілки в брилі льоду.
Купа овочів.
Овочі, плоди, фрукти й сири.
Такого ще не робили.
Усе було, як у кіно.
А яке було видовище, коли полуницю висипали з кошика.
Неймовірно.
Якщо поглянути на чудові композиції фруктів і їжі нідерландськими майстрами,
то можна побачити їхній уплив на мене.
Марта вміє задовольнити й уразити.
Вона організовує вечірки для таких світил, як Пол Ньюман, Беверлі Сіллз...
Ми привернули увагу багатьох людей
і почали заробляти мільйони доларів.
Це було сходження зірки Марти Стюарт.
У Марти був успішний постачальницький бізнес,
її чоловік керував чудовим видавництвом —
ідеальний шлюб.
Наче ідеальне життя.
Але чи було так?
Я його не задовольняла.
Не знаю, скільки точно в нього тоді було дівчат,
але було їх чимало.
Дівчата, пораджу вам дещо.
Якщо ви наче в щасливому шлюбі,
а ваш чоловік починає зраджувати, він — шматок лайна.
Погляньте на нього. Ідіть від засранця.
Розлучайтеся.
Але я не змогла так зробити. Не змогла піти.
Хіба у вас на початку не було роману?
Чи то коли ви були брокеркою?
Так, але не думаю, що Енді знав.
- Казав, що знав. - Так?
Ви йому зізналися.
Він казав, що не зраджував,
поки ви не сказали, що зраджували.
Це неправда.
- Я не вірю в це. - Але що сталося? У вас був роман?
У мене був короткий роман з привабливим ірландцем.
Але нічого такого не було.
Я б ніколи
не руйнувала шлюб через...
Я б не руйнувала шлюб через таке.
Це була дрібничка.
Дрібничка.
Можна порівняти з поцілунком у соборі.
У цих двох людей було все.
Але не думаю, що вони були щасливі.
І Лексі страждала від цього.
Вона була спантеличена, злилася.
У нашому будинку мені було некомфортно.
Я навчилася придушувати більшість емоцій.
Марта не знаходила щастя у шлюбі й з дитиною.
І цього їй не вистачало.
Вона сперечалася з працівниками.
Хотіла зробити по-своєму.
Вона була перфекціоністкою.
Авторитарність їхнього батька
передалася й Марті.
Вона ображала інших.
У неї був неправильний погляд на успіх.
Вона була білою акулою.
Могла й укусити.
Вона видурювала в людей гроші. Не жаліла нікого.
У світі бізнесу це чудова риса для чоловіка.
Але для жінки...
Ну, вона була противною.
Знаєте, як про неї дізнатися?
Вона організовувала книжкову вечірку для Енді.
Це була незвичайна подія.
Усі офіціанти й офіціантки вбралися феями.
Видавець сказав: «Напишіть книгу про те, як приймати гостей».
Я сказала собі: «Цей бізнес дуже ефемерний».
Працюєш, влаштовуєш гарне свято, а потім воно закінчується.
Але якщо написати гарну книжку.
вона лишиться назавжди.
Спочатку мій видавець хотів, аби книга була чорно-білою,
з фотографіями й рецептами. Це мала бути більше книга рецептів.
Вона одразу дала зрозуміти,
що це буде саме її книга.
І якщо ми не опублікуємо її такою, як вона хоче, вона з нами не працюватиме.
Я хотіла, аби в книзі були кольорові ілюстрації страв та ідей.
Аби кожен міг купити її
і навчитися організовувати цікаві свята.
«Я виросла у великій сім'ї, куди постійно приходили гості.
Мені подобалося, з якою легкістю мама знаходила місця,
ставила велику миску овочів, особливий пиріг
і знаходила квіти до столу, аби створити святкову атмосферу».
Дуже амбіційно.
Ця книга була багато про що. Не лише про їжу.
Вона була пророчою.
Я хотіла надихнути людей, навчити їх і надати їм нову інформацію.
Без зайвих витрат і розкоші.
Усе мало бути достатньо просто, аби звичайна офіціантка
могла приготувати вдома те саме,
що їли мої друзі у своїх маєтках у Ґринвічі.
Усе було те саме.
Марта намагалася пояснити звичайним жінкам,
що вони теж можуть створити красу в себе вдома.
Я була авдиторією. Це був секрет успіху.
Я була такою ж як і всі, хто читав цю книгу. І вони знали.
Важливо було зберегти автентичність.
Вони знали, що я така сама. Я сама прибирала будинок.
Я сама ростила дитину.
У мене був чоловік.
У мене був сад.
Історія автора була важливою для читачів.
Вона була першою жінкою, яка побачила бізнес потенціал у власному житті.
Вона була першою впливовицею.
Марта Стюарт — неймовірна домогосподарка.
Зізнаюся, що годинами просто роздивляюся цю книгу.
На прийманні гостей вона собаку з'їла.
Хочете фаршированого гороху?
«Хочете фаршированого гороху?»
Хочеш зафарширувати горох?
Марта отримувала купу уваги.
Вона була гарною білявкою.
Мала все необхідне для успіху.
І Crown підписали контракти на нові книги,
тож початок був чудовим.
Вона могла рухатися лише вперед.
Вона підписала одну з моїх книг, «Ідеально досконало».
Усе, що вона робила, було ідеально досконалим.
Певним чином, це зруйнувало її життя.
Бо вона не ідеально досконала.
Увесь час я займалася справами
й забувала про своє життя.
Схоже, ви шкодуєте.
Ну, що важливіше,
шлюб чи кар'єра?
- Скажіть. - Я не знаю.
Енді був дуже зайнятим на роботі,
а коли був поруч,
стосунки були напруженими.
Вона критикувала його вбрання,
те, що він говорив.
Енді проводив за неї бізнес-зучтрічі.
За роки шлюбу
вони стали більше бізнес-партнерами, ніж подружньою парою.
Вони жили в різних світах.
Марта хотіла, аби Енді жив у її світі,
він же цього не хотів.
Між ними наростала напруга.
Почали ходити чутки,
що в Енді зав'язалися стосунки з іншою жінкою,
яка відповідала за квітковий декор на Теркі Гілл Фарм.
Марта почала все більше це помічати й все сильніше засмучувалася.
Вона була в розпачі.
Мігрені, безсоння.
Якось вона показала, де вирвала пасмо волосся з голови.
Вона ображала персонал.
Вона втратила контроль над Енді.
І за це всі розплачувалися.
Робін працювала на мене. Вона втратила дім, і я сказала:
«Можеш переїхати в сарай, що на ділянці знизу».
Там був будиночок.
І поки я подорожувала, у неї з Енді зав'язався роман.
Наче я сама підклала Енді смаколик.
Ви говорили з нею про це?
Так. Звісно.
Я негайно її вигнала. Питала: «Якого біса ти робиш?»
Енді зрадив мене прямо в мене вдома.
Неприємно.
Сьогодні з нами Марта Стюарт.
Редакторка журналу House Beautiful і весільна експертка.
- Ця жінка знається на весіллях. - Певно, так. Я бачила...
Вона рекламувала журнал «Веддінс».
Пам'ятаю, як думала, що це жахливе поєднання.
МОЄМУ ЧОЛОВІКУ ЕНДІ: НАШЕ ВЕСІЛЛЯ НАЗАВЖДИ ЛИШИТЬСЯ НАЙКРАЩИМ
Мені важко про це говорити.
Інші люди дуже люблять жаліти себе й усе оце.
Я — ні.
Я передала вам особисті листи.
Угадайте що?
Прочитайте в листах.
«Дорогий Енді,
я не можу заснути.
У мене немає апетиту.
Моя шкіра покрилася зморшками й упадинами, яких раніше не було.
Я сильно ревную до твоїх інших жінок.
Нестерпно знати те, що ти ділишся з ними нашими здобутками».
«Дорогий Енді,
Я зараз дуже вразлива.
Мені фізично боляче через усе це.
Мозок розриває на частини».
«Дорогий Енді, може, ти хочеш одружитися з нею і утримувати за мої гроші,
щоб вона малювала себе голою.
Це дуже збуджує, чи не так.
Може, вона б і тебе голим намалювала.
Хотіла б побачити цю картину.
Я дуже турбуюся щодо свого особистого й професійного життя».
Я кажу всім, що ти кудись поїхав.
Ось і все».
«Дорогий Енді, я розумію, що ти хочеш сексу з іншими.
Ніхто не любитиме тебе так, як я.
Не турбуватиметься так, як я.
Дай мені ще один шанс, Енді.
Пробач мені за все.
Чому ти такий категоричний?»
«Дорогий Енді,
я знову почуваюся зрадженою й самотньою.
Коли ти кажеш мені, що це більше не твій дім, після всіх наших старань,
я готова його спалити.
Я мушу їхати в Сан-Франциско, аби обговорити "Веддінс" і моє чудове життя.
Сподіваюся, ти смакуєш свободу.
От би мій літак розбився».
«Я зараз у літаку. Плачу, кашляю,
мене лихоманить. Я в жалюгідному стані. Не віриться.
Я маю бути жвавою, гарною, сексуальною і бажаною.
А я повністю розбита.
Мені 45 років, я самотня, стурбована й безнадійна.
Майбутнє моє невизначене».
Двадцять сім років.
Він сам захотів розлучення. Не я.
Він відкидав мене.
Мені було 40. Я була ще гарна.
Я ще горіла бажанням.
Але він просто нехтував мною.
Він погано ставився до мене.
Натомість і я погано до нього ставилася.
Я не спала з іншими. Він постійно йшов від мене.
Я завжди казала, що я лебідь.
А всі лебеді моногамні.
І я думала, що це цінують.
Дійсно думала, що це цінують.
Але виявилося, що весілля це не врятувало.
Перейдімо до кращої теми?
Я посадила кожне із цих дерев.
Усе це посадила я.
Їх кілька тисяч.
Привіт.
Дерева, що падають, ми використовуємо як опори.
Ми прибираємо їх на зиму.
Я люблю свій сад,
адже люблю робити щось.
Ні, отак не лишайте.
Оце треба підстригти.
Гарно обріжте й покладіть землі.
Нехай проросте щось нове.
- Зрозумів. - Оце можна сильніше підстригти.
- Так. - Воно відросте.
У цьому й суть. Ми позбуваємося того,
чого треба позбутися.
Я нічого не ігнорую.
Гаразд, народ. Фасаню, не побий горщики.
Так.
Не побий горщики.
Перевірю основу нового саду. Гаразд?
Я бачу проблему й намагаюся розв'язати її.
ВІДЕО МАРТИ СТЮАРТ «СЕКРЕТИ ПРИЙМАННЯ ГОСТЕЙ»
«Як прийняти гостей», Марта Стюарт.
- Привіт. Раз, два, три, чотири, п'ять. - Привіт.
Ще ні.
Нехай буде отак.
- Не люблю, коли воно пласке. - Гаразд.
Тоді після весілля життя жінки спинялося.
І не думаю, що Марта не хотіла виходити заміж.
Їй було соромно.
Марта не терпіла невдач.
Це вперше вона стикнулася з чимось, що не могла виправити.
Коли вона поїхала рекламувати книжку, вона боялася,
що звістка про її розлучення ускладнить кампанію.
Але виявилося, що людям було байдуже.
Три, два...
Вони хотіли навчитися готувати.
Жінки зі всієї країни шикуються, аби зустріти найкращу домогосподарку,
жінку, яка кмітливо прорекламувала себе американцям
як королеву досконалості.
Після розлучення з Енді я занурилася в роботу
й у генерування ідей на майбутнє. На щастя, вони були.
На щастя. Я б могла стати просто зневіреною жінкою.
Але я не допустила цього. І я рада, що так вийшло.
«КЕЙ-МАРТ» РАДУЄ
Почалося все з «Кей-Март».
Зараз Марта Стюарт представляє свій стиль покупцям середнього класу в «Кей-Марті».
Постільна білизна, посуд і тканини від Марти Стюарт.
Усе для вашого дому.
«Кей-Март» уважався недорогим супермаркетом.
Але Марта правильно вгадала,
що вихід на масовий ринок зіграє їй на руку.
Ґринвічський клуб садівників скасував мій візит,
бо я підписала контракт із «Кей-Мартом». Не хотіли втратити продажі.
Вона зрозуміла, що відсутність великих статків не означає,
що у вас немає смаку.
Це мало великий уплив.
Якщо ви раніше не чули про Марту,
то після цього її знали всі.
Зараз ми часто бачимо вас у рекламі «Кей-Марта».
Багато людей, певно, дивуються такому поєднанню.
- Вас це дивує? - Зовсім ні.
Усі покупці «Кей-Марта»,
а це 77 мільйонів на місяць...
Це правда? Їх 77 мільйонів?
Так. Вони хочуть купувати гарні речі.
І я хочу, аби вони могли купити прекрасні речі.
А що вони тоді роблять у «Кей-Марті»?
Тоді я написала десь шість книжок,
а мій видавець хотів, аби я випускала по одній на рік.
Але я мала ще стільки всього сказати. Тож я вирішила випустити журнал.
У той час існували жіночі журнали,
але вони не містили краси й глибини подачі інформації.
Порожнеча була величезна.
Спершу я звернулася до «Конде Наст».
Я поговорила із С. І. Ньюгаусом. Він спитав: «Якою має бути назва?»
Я сказала: «Марта Стюарт Лівін».
Він сказав: «Так не можна».
Спитала: «Чому?» Він сказав: «Це ж "Конде Наст".
Це наша назва. "Конде Наст"». Він захищав свій бренд.
Далі я пішла до Руперта Мердока.
Він сказав: «Я зупиняю випуск журналів. У нас переорієнтація.
Сходіть краще до редакції Time».
Time був в основному для чоловіків.
Вони мене не розуміли.
Я сказала: «Життя — це тема, яку можна по новому описувати
багато років.
Життя не має меж».
Сказали: «Якщо ви так упевнені,
можливо, це й гарна ідея».
Ми хотіли бути сучасним журналом для жінок.
Свята, розваги, їжа, прикраси, діти, малюки, рукоділля.
Усі ці теми ніхто не збирав в одному журналі.
«МАРТА СТЮАРТ ЛІВІН»
Ми створили гарний випуск,
який добре продався.
Через рецесію журнальний бізнес сильно занепав.
Але серед негоди пробивається промінчик сонця —
«Марта Стюарт Лівін».
«Марта Стюарт Лівін» став сенсацією.
Я була на обкладинці майже всіх випусків.
Ми стали одним з найуспішніших нових журналів у світі.
Вітайте Марту Стюарт.
Тоді багато жінок казали, що не хочуть бути домогосподарками,
що хочуть мати роботу, уплив.
Але вона зрозуміла, що багато працівниць
мають якийсь зв'язок із домом.
Марта ж сказала, що можна бути господаркою самій собі.
Краса й бездоганність можуть мати неабиякий уплив.
Ось я у Вестпорті, Коннектикут.
У мене було кілька друзів,
але небагато.
Донька сказала:
«Самотні жінки влітку їдуть
до Гемптонів».
Тож я відправилася туди.
Рієлтор запитав мене: «Чого шукаєте?»
Я сказала: «Шукаю розвалюху на найгарнішій вулиці».
Підрядники питали: «Чого ви хочете?»
Я сказала: «Хочу створити тут найгарніший сад і чудовий будинок».
Це було втіленням її ідей.
Ми працювали на Лілі Понд Лейн десь півтора року.
Коли ми закінчили, мені виповнилося 50 років.
Я вирішила провести ювілейну вечірку.
Вечірка була величезною. Туди приїхали всі.
Усі бізнесмени,
люди з кінобізнесу, телевізійного бізнесу.
І ця подія
почала ланцюжок
інших подій.
Це був початок найкращої частини Гемптонської ери.
Вона казала, що розкривається пізніше, але тоді вона почувалася впевненіше.
У неї було нове життя, на якому вона зосередилася.
Гадаю, у неї було більше романів, ніж ми знаємо.
І, думаю, їй подобалося.
Марта не любила дурних чоловіків.
Вона любила Чарльза Симоні, любила багатих чоловіків,
попри їхню дивакуватість.
Чарльз створив Word й Excel у «Майкрософт».
Він був генієм.
Ми почали всюди бути разом. Життя змінилося.
У нього був літак, він будував човен у Німеччині,
а я почала йому допомагати.
Я не боялася ходити на побачення й шукати собі нового чоловіка.
Я продовжувала працювати, думати й робити щось,
як і завжди до цього.
У вас були стосунки, у яких ви говорили про свої почуття?
Ні, тому, певно, дуже близьких стосунків з чоловіками було.
небагато.
І все тому,
що мені було чхати.
Не знаю, чому саме.
Мене не сильно цікавило,
що в цю хвилину відчуває Чарльз.
Мені байдуже.
Мені було цікаво,
що він зараз робить і про що думає.
Мене тягнуло до людей, які постійно щось робили.
Я більше думаю про все, що роблю,
над чим працюю, усе, над чим планую працювати,
і чого хотіла б досягнути.
У цьому я найкраща.
Далі треба було йти на телебачення.
Але Time були дуже консервативною компанією.
Вони вважали, що поява Марти на ТБ
прибере потребу глядачів купувати журнал.
Я завжди хотіла вести свою програму,
а також випускати журнал.
Це називається синергією,
що було брудним словом
у 1990-х.
Мене вважали божевільною.
Але все вийшло.
Якби до появи Марти ви б спитали:
«Хочете шоу про людину, яка заробляє значно більше за вас,
набагато гарніша за вас,
у якої чудове життя, і яка робить усе своїми руками?», —
вам би відповіли: «Ще чого».
Але після його випуску людям подобається.
Це ж добре.
Вона вчить краще за інших.
Ви не лише розумієте, але й самі хочете спробувати.
Не перестарайтеся.
У нас було ціле покоління дівчат, чиї мами працювали й не знали,
як робити різні речі.
І вона думала, що людям варто якось показати,
як робити ці речі
крок за кроком.
Теперішня культура «зроби сам» колись була революційною в Америці.
Нарешті ідея, на яку всі дивилися скоса,
раптом викликала у всіх ентузіазм.
- Це ентузіазм. - І що це за тема?
Життя.
Повсякденне життя.
Я завжди дуже серйозно до цього ставилася.
Панове, заводьте двигуни!
Усі купували все. «Кей-Март» набув шаленої популярності.
Ми заробляли 70 мільйонів доларів на рік мінімум.
Вона зрозуміла, що сама може створити імперію.
Марта змогла викупити в Time свій бренд і журнал.
Вона попросила грошей у «Кей-Марті», і вони виплатили їй гроші авансом.
Якщо цитувати Марту, то це виявилося добре.
Раптово ми заволоділи 100% усього.
Це стало початком імперії Марти.
Ми планували створити компанію, яка б охоплювала всі види медіа.
Я запропонувала компанію-сонячну систему.
Одна людина в центрі.
Раніше такого не було.
Що починалося з малого харчового бізнесу в 1976-му...
- Гарно. - ...стало
«Марта Стюарт Лівін Ентерпрайзес» —
мультимедійною корпорацією,
яка заробляє 200 мільйонів доларів на рік.
Певно, це єдина компанія, що залежить від однієї людини.
Вона була суперзіркою.
Куди не поглянь, усюди Марта Стюарт.
Щойно звільнившись від Time,
Марта Стюарт вже планує продавати акціїх публічно.
КУПУЙ, ЯК МАРТА
Публічний продаж — американська мрія.
ВСЕСВІТ МАРТИ СТЮАРТ
А скопіюйте це.
Марта Стюарт.
Досконала принцеса дійсно королева зверхності?
В Америці її знають як щасливу домогосподарку.
Що більше ти дізнаєшся про неї, то менше любиш.
У 90-х на неї сильно почала тиснути преса.
«Вона психічно нестабільна. Вона божевільна. Вона навіжена».
Це шкодило первинній публічній пропозиції.
Коли ми зробили публічну пропозицію, усі говорили про Марту.
Усе залежало від однієї людини.
Пам'ятаю, як чула від деяких фінансистів:
«Ми в це не лізтимемо».
Я вважала це розумним бізнес-планом.
Але коли ми презентували його інвесторам,
банкіри подумали, що це ненадійна інвестиція
через верховенство однієї людини.
Їм не подобалося, що жінка керує компанією в такий спосіб.
Не подобалося.
Питання створення бренду навколо однієї Марти
особливо непокоїло банкірів.
Люди думали: «А як її зіб'є автобус?
Бренду настане кінець».
ФАКТОРИ РИЗИКУ
ЇЇ бренд залежав від її репутації,
а також довіри до неї.
Швидкі новини. Марта Стюарт не ідеальна.
У рубриці «Що неправда?»: Марта Стюарт прийшла на «Тудей шоу»...
Ти забагато часу витрачала на кляті серветки.
Можливо, тому тебе й кинув чоловік!
Мене завжди вражало, як люди можуть когось ненавидіти.
Іноді я думаю, її ненавиділи через те, що вона робила те,
що було й нам під силу.
Але набагато краще. Це зводило людей з розуму.
У кого є час на це все?
На кожну жінку, яка може спекти пряничний замок,
мільйон не має часу спекти печиво.
Вона задає стандарти.
І коли люди бачать її, почуваються неповноцінно.
Марта Стюарт — протилежність до слова невимушеність.
Фарбувати шафки зсередини? Так не можна.
У неї слабке почуття гумору,
але якими були б ви,
якби спали чотири години й слідкували за кожною деталлю.
Ні, нехай фасад не фарбують.
Вона була жорсткою,
але поведінку, за яку її часто критикують,
хвалили б, якби на її місці й посаді був чоловік.
Зараз це кліше, але тоді було так.
Її оцінювали за іншими стандартами.
Вона дратувала чоловіків.
Їх дратував факт того, що можна бути такою норовливою домогосподаркою.
Це був справжній конфлікт ідей.
Не зламайте.
Певні глядачі чи слухачі Марти
могли не знаходити собі місця, адже ніколи б не досягли
такого ідеалу простої досконалості.
Вони могли б.
У них може й не вийти приготувати торт,
але можуть мріяти про нього.
Принесете мікрофон?
Вона створила свою імперію.
А тепер вирушила завойовувати Волл-стріт.
18 ДОЛАРІВ ПРОПОЗИЦІЯ «МСЛО»
Коли починали бізнес, очікували, що так станеться?
Так, від самого початку.
Марто, ще фото з молотком.
Оце так досвід.
Увесь цей шум, дзвін і посмішки,
які викликав показовий ріст цін.
22 ДОЛАРИ
Як вам бути головою публічної компанії?
Визнаю, ми в захваті.
Це добре.
25 ДОЛАРІВ
26 ДОЛАРІВ
Ви колись уявляли, що ваш домогосподарський бренд
виросте настільки, що ви продаватимете акції публічно.
Якщо авдиторія довіряє вам, вона звернеться до вас за інформацією,
а ми як вчителі вчитимемо її і надалі.
31 ДОЛАР
33 ДОЛАРИ
34 ДОЛАРИ
Продається за 38 доларів.
Я хочу проголосити тост
на честь того, що «Марта Стюарт Лівін Омнімедія» — досягла успіху
й продовжуватиме досягати успіху ще довгий час.
Ґейл Тові, встаньте теж.
Усі жінки пішли до вбиральні й Марта стала там і сказала:
«Я найбагатша жінка у світі».
...сьогодні її акції оцінюються в 1,2 мільярда доларів.
- Гарно. - Немало.
Вона молодець.
Тоді не можливо було знайти щасливішої людини.
Вона досягла всього успіху, якого маленька дівчинка з Натлі,
чий батько був продавцем, а матір — учителькою...
Скільки ви заробили на випуску акцій?
- Десь мільярд доларів. - Ви коштуєте мільярд доларів?
Що означає бути першою мільярдеркою, яка сама добилася успіху?
Люди сприймали мене серйозно.
Запросили в управління Нью-Йоркської біржі.
Я була в управлінні «Ревлон».
У нас був приплив ресурсів.
Наче в нас палива долили.
У нас був офіс на Стерретт-Лігай.
Будівля була жахливою.
Але Марта бачила в ній лише потенціал.
Ми наче були в олімпійській команді найкращих атлетів.
Ми випускали все більше журналів.
Ми починали з «Лівін», тоді випустили «Веддінс»,
потім «Бебі», потім «Кідс»,
потім «Блюпрінт», потім «Хоул Лівін» і «Еврідей Фуд».
Потім пішли телешоу.
Ми могли все.
Решта світу почала розуміти її бачення.
Джоан Дідіон у «Зе Нью-Йоркер» написала дуже влучне есе
про мою успішність.
«Критикам здається,
що вона — частина обману, який ще колись розкриють,
помилка, яку варто виправити.
Скільки б у неї не було, Марта хоче більше.
Вона хоче це по-своєму й на свій манір.
Не за чоловічим законом джунглів сфери нерухомості й технологій,
а за законами делікатного світу вишитих сердець і весільних тортів.
Це історія не про жінку, яка розумно скористалася традиційними навичками.
Це історія про жінку, яка самотужки зробила компанію публічною.
Вона нагадує історії про жіночу відвагу,
історії про пилові бурі,
історії про труднощі на шляху до цілі,
історії «з Івана в пана»,
історію Мілдред Пірс,
історії про те, як лише характер
може допомогти навіть професійно непідготовленій жінці
показати цим чоловікам.
Мрії й страхи, якими користується Марта Стюарт —
не стосуються жіночої домашності,
а радше сили жінки,
яка сидить за одним столом із чоловіками,
і навіть у фартусі
забирає собі всі фішки».
Геніальні чоловіки, банкіри
не побачили цінності в ідеї мультимедійності.
Просто не побачили.
Але ми показали їм, еге ж?
Це була вершина успіху.
Вона тримала її якийсь час,
а потім не втримала.
Я їхала в Кабо, що в Мексиці.
Подорожувала з подругою — Маріаною Пастернак.
У нас було дозаправлення в Сан-Антоніо, Техас.
І як відповідальна
генеральна директорка Нью-Йоркської біржі я подзвонила в офіс.
Помічник сказав мені, що брокер дзвонив щодо «ІмКлон».
«ІмКлон» була біотехнічною компанією, яку заснував мій друг, Сем Ваксал.
Доктор Васкал створив ліки, під назвою «Ербітакс»,
які мали великий потенціал у лікуванні кількох хвороб.
Тож я подзвонила брокеру, Пітеру Бакановіку.
У нас була дуже коротка розмова:
«Акції падають. Гадаю, варто продавати».
Я погодилася.
І продовжила подорож до Кабо.
І забула про це.
Десь через пів року зійшла справжня лавина.
О 6:30 ранку ФБР заарештувало Сема Ваксала.
Це була інсайдерська торгівля?
Двадцять шостого грудня минулого року Сем'юел Ваксал
за два дні до публічного оголошення дізнався, що УПМ не ліцензує «Ербітакс».
Прокурори звинуватили Ваксала й двох членів його родини.
Він був одним з багатьох високопосадовців,
яких звинувачують у збагаченні себе й спільників,
у той час як інші акціонери втратили статки.
Часто тоді
багатії гралися в торгівлю акціями й думали,
що закон їм неписаний.
Ці підсудні заробили мільйони доларів,
водночас ведучи свої компанії до фінансового краху.
Це просто обурливо. Іншого слова не підбереш.
Міністерство юстиції організувало групу,
що розслідувала такі злочини, адже довіра громадськості швидко падала
після шквалу скандалів.
Як до бізнесу може існувати довіра, коли ми щодня читаємо про такі випадки?
НА КОНУ ДОВІРА ІНВЕСТОРІВ
Скандал з «ІмКлоном» розгортався наступним чином.
ГРУДЕНЬ 2002
Уряд помітив, що кілька людей продали акції «ІмКлон»
напередодні оголошення невтішних результатів.
УПМ НЕ ЛІЦЕНЗУЄ «ЕРБІТАКС»
З'являються імена.
І серед цих імен — Марта Стюарт.
Марта Стюарт.
Мені несподівано зателефонували з юридичної фірми й сказали,
що федеральний прокурор викликає мене,
аби допитати стосовно продажу акцій «ІмКлон».
Я була в таксі, тож поїхала в центр.
Адвокати сказали:
«Якщо буде щось неясно, кажіть, що не пам'ятаєте й не пригадуєте».
Я не боялася. Я ж не робила нічого такого.
Мої юристи думали так само.
Я зробила так, як казали юристи.
Відповідала на все чесно й відверто.
А коли не пам'ятала, то так і казала.
І я повернулася до роботи.
Громадськість не знала про це розслідування до червня 2002 року,
коли заарештували Сема.
Тоді почався цирк.
Також розслідують причетність Марти Стюарт,
яка продала акції «ІмКлон» тоді, коли й родина Ваксала.
Акції компанії «Марта Стюарт Омнімедіа»
упали на 22% після новини про продаж акцій «ІмКлон».
Команда юристів
порадила мені сидіти тихо.
Погана порада.
Вона втратила стільки грошей, що в «Кей-Марті»
вже не продаватиме, а купуватиме.
Ця компанія існує суто для того,
аби пропагувати спосіб життя й образ гендиректорки.
Якщо її образ заплямують,
постраждає й компанія.
Хіба не чудовий сьогодні день у Нью-Йорці?
Ось як було.
Інсайдерську торгівлю Марта провертала назовні.
І це факт.
Стюарт уникає камер, але питання через це не зникли.
Марта цікавила ЗМІ.
На це варто було зважати.
У письмовій заяві Стюарт стверджує, що не мала незаконної інформації,
і що продаж був цілком законним».
Сьогодні зранку на «Зе Ірлі Шоу» завітала Марта.
- Рада вас бачити. - Привіт. Ми зробимо салат...
Але спершу я спитаю кілька речей.
Ви опублікували заяву про свою непричетність до інсайдерської торгівлі.
Але ще публічно нічого не казали.
Що скажете про ці звинувачення?
Ну, як ви розумієте,
зараз триває слідство з дуже серйозними звинуваченнями.
У це слідство залучено багато людей,
тож зараз я не можу ніяк це коментувати.
І я сподіваюся, що все вирішиться в найближчому майбутньому.
Усьому світу було цікаво, що ж було з тими акціями,
а нормальної відповіді не було.
Мені нічого сказати. Я не можу нічого сказати.
І, як я і казала, сподіваюся, усе вирішиться в найближчому майбутньому.
Сподіваюсь, мене виправдають, і цей цирк скінчиться.
Знаю, ваш образ вам дорогий,
як і все, що ви створили за довгі роки.
Під час цього всього акції компанії впали.
Як ви почуваєтеся в центрі
цього породженого ЗМІ шаленства?
Ведуча тиснула на неї і...
Я зосереджуся на салаті.
«Я просто хочу зробити салат».
Прямо в етері.
Це не було добре.
Преса одразу рознесла це.
«Не витримую критики», бла-бла.
В історіях згадували все.
Фото її і Сема.
Історія буяла життям.
Таблоїди просто бомбардували негативними випусками про неї.
Журналісти билися за право принизити когось,
і Марта була мішенню номер один.
Це було неймовірно.
Це тривало далі.
Місяць, літо, осінь, лавина не зупинялася.
ХТО Ж ЗНАВ!
Усі, а особливо урядовці, думали,
що Сем розповів Марті про відповідь УПМ.
А це був злочин.
Але було очевидно, що вона не говорила з ним до торгу.
Сем був у великій біді.
Нікому б таке не зійшло з рук. Я не розумію.
Але він нічого не казав Марті.
І юристи Марти зітхнули з полегшенням.
Були присутні люди з Комісії з цінних паперів і МЮ.
- Вас питали про Марту? - Так.
Часто?
Так.
Вони хотіли, аби я сказав, що повідомив їй.
Якби я це зробив, у мене б не було проблем.
Мені здавалося, що якби їм вдалося притягнути Марту,
вони були б дуже щасливими.
Тож я подзвонив своїй мамі.
«Мамо, вони хочуть, аби я підставив Марту, і тоді мене облишать».
А вона: «Тоді так і зроби».
Я посміявся, але не зробив так.
Я не давав Марті інсайдерської інформації.
І крапка.
І, до речі,
аби ви знали...
Знаєте, хто хотів, аби я так зробив?
Джим Комі.
ДЖЕЙМС КОМІ — ПРОКУРОР США ПІВДЕННИЙ ОКРУГ НЬЮ-ЙОРКА
Добрий день.
Сьогодні наш офіс оголошує про висунення кримінальних,
а також адміністративних звинувачень
проти Марти Стюарт і Пітера Бакановіка.
Трохи поговорю про те, чого немає у звинуваченні.
Пані Стюарт і Пана Бакановіка не звинувачують в інсайдерській торгівлі.
Спершу це може здатися дивним.
Але, на мою думку, це правильний хід справи.
Пітер Бакановік і Марта Стюарт
не говорили ні з ким із сімейства Ваксалів.
Тож їхній учинок не був нелегальним.
І уряд мав послабити їхнє покарання.
Ця справа насамперед про брехню.
Брехню працівникам ФБР,
брехню Комітету цінних паперів і брехню слідчим.
Люди казали:
«Як можна засуджувати за брехню про те, чого ти не скоював?»
Це було гарне запитання.
Її не звинувачували в інсайдерській торгівлі,
але під час допиту
нам здавалося, що вона бреше щодо причин продажу акцій.
Вона казала, що не пам'ятає, щоб їй казали про продаж акцій Ваксалами,
і продавала не тому.
Але ми думали, що вона знала, чому Сем Ваксал продавав акції.
Брехати ФБР — це злочин, який тягне за собою відчутні наслідки.
Комі любив влаштовувати спектакль і мав амбіції.
Він продовжив кар'єру заступником голови Міністерства юстиції.
Якби ці дві людини вчинили так, як батьки навчають дітей вже сотні років, —
що навіть у скрутні часи брехати не варто.
«Брехня. Усе через брехню». Та ну.
Десь 95 зі 100 прокурорів не продовжували б справу.
Комі був самовпевненим
і не боявся робити те, чого б інші не робили.
Марта була зручним способом
показати активну боротьбу з корпоративною злочинністю,
хоч її справа й не мала стосунку до її фірми.
Багато людей вважає, що Марту Стюарт виокремили
через її успішність, через те, що вона жінка.
Чому Марта Стюарт?
Марту Стюарт переслідують не через те, ким вона є,
а через її вчинок.
Я гадки не мала, що вони задумали.
Гадаю, усе через те, що вони були гордими чоловіками,
які не могли стерпіти сорому від того,
що не могли начепити їй інсайдерську торгівлю
й хотіли помсти,
або ж вони просто корчили із себе сраних святенників.
Її судять за серйозними звинуваченнями,
хоч насправді це зовсім не злочин.
- Багатьох це турбує. - Це набридло.
- Чому на неї так тиснуть? - Станьте отам!
Багато тоді казали, що її хотіли зробити цапом-відбувайлом.
За продаж акцій,
через які в неї стільки проблем, вона отримала 45 000 —
відносно невелику суму.
Усі питали: «А якщо її зіб'є автобус?»
Ніхто не питав: «А якщо її звинуватять за брехню ФБР?»
Ніхто не питав.
Сьогодні в «Маркет Вотч».
Скандал Марти Стюарт негативно вплинув на її медіакомпанію.
Акції впали на 86%.
Кожна нова деталь, яка працює проти неї,
відгукується радісними вигуками у багатьох офісах.
Преса була проти Марти.
Особисто проти неї, а не її компанії.
Мені навіть трохи подобається,
як Марту Стюарт ведуть в залу суду під парасолькою.
Людське ставлення до Марти викликало огиду.
Чому люди її ненавидять?
Люди люблять, коли такі ідеальні люди помиляються.
Ви викликаєте в людей найсильніші емоції.
Чому вас ненавидить стільки людей?
Перший день суду у справі щодо перешкоджання правосуддю,
і весь світ спостерігає за ним.
Суди — це завжди змагання наративів.
І їм було легко представити свій.
Крута Марта отримала підказку й збрехала про неї.
А ми доводили,
що жінка, яка славилася бажанням повністю все контролювати
й була перфекціоністкою,
не пам'ятала, що сталося.
Було важко.
- Вітаю. - Як настрій?
Чудовий.
Вона могла визнати провину.
Було обговорення щодо угоди із судом.
Але вона не хотіла визнавати, що збрехала.
У суді треба було визнати:
«Я свідомо й навмисно збрехала уряду».
Я не питав, чи вважає вона себе винною. Не думаю, що вважала.
Але їй було б дуже важко визнати таку провину.
Її жести й поведінка
до останнього вказували на її невинність.
Минали дні
і всім ставало більш очевидно, що все для неї скінчиться погано.
Суд швидко скотився до питання:
«Вона збрехала, коли казала, що продаж акцій не стосувався Сема Ваксала?»
Тож проблемою було те,
як зрозуміти, чи казала вона правду.
Як виявилося,
це знав
секретар Пітера Бакановіка —
Дуґлас Фанюл.
Цей зірковий свідок — 28-річний молодик,
від якого уряд очікує підтвердження брехні Марти Стюарт
щодо продажу акцій «ІмКлон» два роки тому.
Даґ Фанюл був найважливішим свідком.
Бакановік сказав йому
передати Марті Стюарт те, що Ваксал продає акції,
аби вона теж почала діяти.
Фенюл засвідчив, що Бакановік наказав йому сказати Марті про продаж.
Його свідчення були правдивими, у тому числі щодо того,
що Марта погано до нього ставилася,
бо люди знали, що Марта погано ставилася до своїх підопічних.
«Незнайомці до мене ще ніколи так грубо не ставилися.
Вона просто кинула слухавку».
Він не лише розповідав
про події, які інкримінують Марту,
але й про саму Марту.
Він описував її характер.
«Вона видала найбезглуздіший звук, який я чув від дорослих,
наче рик лева під водою».
ЖАХ МАРТА НАЗВАЛА МЕНЕ !@#$%
Ми раптом отримали погляд на справжню Марту —
черству цькувальницю,
яку багато хто знав у Нью-Йорці,
але звичайні громадяни — ні.
Фанюл назвав розмову Марти грубою.
Вона навіть погрожувала змінити оператора,
якщо музику на утримування не змінять.
Прокуратура хотіла показати Марту Стюарт важкою, черствою особистістю.
Хотіли зобразити її злодійкою, і їм успішно це вдалося.
Марта Стюарт виявилася дріб'язковою, агресивною
і поганою людиною.
Хоч це й не повинно грати ролі у такій справі,
це грає.
Це приверне увагу чоловіків.
Якась жінка поводиться грубо, владно й зневажає чоловіка.
То тепер річ у тому, що вона жінка?
Ви в цьому хочете мене переконати?
Це про цілеспрямоване переслідування особи,
яка є жінкою, але жінкою певного типу —
дуже успішною жінкою, зверхньою жінкою.
Нас непокоїть те, що комусь заборонено бути стервом.
Це вже якесь полювання на стерв.
Усе вийшло так, бо вона знаменита й знала, що в неї проблеми.
Завдяки цьому газети розкуповували.
Кожен хотів собі шматочок.
Марту дуже непокоїть її імідж.
А вона привернула увагу купи ЗМІ, більшість яких критикували її.
Це було непристойно.
А я мала не зважати,
тримати голову прямо й не плакати. Пам'ятаєте? Жінки в бізнесі не плачуть.
Не можна.
Справа тривала,
і барабанний дріб доказів ставав усе гучнішим,
і перейшов у крещендо за участі Маріани Пастернак...
УДАР У СПИНУ ПОДРУГА МАРТИ ЗДАЄ ЇЇ
...яка стала останнім цвяхом у віко труни.
Це моя найкраща подруга.
Я була дружкою в неї на весіллі.
Хрестила її дітей.
Марта довіряла Маріані Пастернак.
Вона була у відпустці разом із Мартою,
коли це відбувалося.
Марта сказала мені, що продала акції «ІмСток».
Вона знала, що не варто було мені казати.
Вона зробила мене свідком.
Вітаю, пані Пастернак.
Ви пам'ятаєте, чи говорили з пані Стюарт про брокерів, коли були в Мексиці?
Я пам'ятаю одну коротку заяву:
«Хіба не добре мати брокерів, які повідомляють такі речі?»
У залі суду наче грім ударив.
Це речення знищило Марту.
Воно підтвердило наратив уряду про те, що Марта отримала
підказку від брокера Бакановіка про те, що Ваксали продавали акції «ІмКлон Сістемз».
Це виставило її брехухою.
І ТИ, МАРІАНО?
За її словами, Марта Стюарт знала,
що Сем Ваксал продавав акції «ІмКлона».
І це одна з основних проблем справи.
Я свідчила правдиво, за всіма настановами закону.
Тому я так і сказала.
Я поглянула в залу суду й побачила очі Марти.
Побачила її гострий і крижаний погляд.
Я розуміла, що дружбі кінець.
Ще до того, як Маріана почала свідчити, вона була зламаною.
Вона боялася.
Їй сказали, що казати.
Я дуже засмутилася.
Вона була людиною.
На неї очевидно дуже тиснули.
Було помітно, що вона мала пригнічений вигляд.
Облиште Марту! Облиште!
Ми були нажахані.
Спостерігати за тим, що відбувалося з нею, було сумно.
Вона хороша. Облиште її. Облиште Марту.
Поки прихильники Стюарт очікують на її долю
біля зали суду,
присяжні всередині обговорюють вирок.
Експерти кажуть, що уряду все ж буде непросто,
адже як би переконливо не виступали свідки,
сильних доказів надати не вдалося.
Найкращим захистом було не допустити справу до суду.
Бо присяжні можуть сказати:
«Це схоже на вибіркове переслідування».
З іншого боку, якщо вони зосередяться на питанні:
«Чи віримо ми в те, що їй підказали?»
Гадаю, у Марти проблеми.
Коли вони заходять, ви, звісно, встаєте.
Це найнапруженіший момент.
Присяжні, я отримала ваш вердикт і зараз зачитаю його.
«Підсудна Марта Стюарт визнається...»
Винною у всіх цих незрозумілих злочинах.
ВИННА!
Там була жінка з «Нью-Йорк Пост»,
яка мала самовдоволений вигляд.
Під час всього суду вона писала жахливі речі.
Дякувати Богу, вона вже померла. Вона не...
Нікому не побажаю миритися з тим, що вона писала.
Коли моя донька прочитала вердикт, то зомліла.
Бідна дитина.
Це було страшно. Я не могла повірити.
А тоді я отямилась і, на жаль, досі була там.
Тепер засуджена Марта Стюарт покидає залу суду під вигуки натовпу.
Ми любимо Марту!
Було жахливо усвідомлювати, що я маю через це все проходити,
аби стати успішним прикладом для ідіотів з Офісу прокурора.
Я б зраділа, якби цих прокурорів перемололи в подрібнювачі.
Я була їхнім трофеєм.
Видатна жінка, перша мільярдерка Америки.
«Ми її дістали».
Мені повідомляють, що на продаж акцій компанії Марти призупинився.
Після вироку ціна акцій опустилася до десяти з гаком доларів.
Аналітики вважають, що вона може впасти й до п'яти доларів
Сьогодні 18 каналів CBS і UPN
скасували шоу Стюарт.
Рекламодавці тікають з її паперового корабля.
Вона була одним із найсильніших брендів.
Відоміша за «Кока-Колу», за «Макдональдз».
Під загрозою в'язниці
Марта дистанціювалася від своєї медіакомпанії
і пішла з управління «Марта Стюарт Лівін Омнімедіа»,
а також з посади креативної директорки.
Я була на вершині світу.
Я була в управлінні Нью-Йоркської біржі.
Була в управлінні «Ревлон Корпорейшн».
Я втратила контроль і місця в управлінні.
Повний жах.
ЦЕ ПОГАНО
У «Марта Стюарт Лівін» повна паніка.
Гадаю, її компанії прийшов кінець.
Вона розчарована тим, що, схоже її життя пройшло марно.
Вона лише проігнорувала банальну річ, якої, можливо, і не було.
ЗА КІЛЬКА ТИЖНІВ ДО ВИРОКУ
МАРТА СТЮАРТ ЗАПРОСИЛА ЗНІМАЛЬНУ ГРУПУ НА ПАСХАЛЬНИЙ БРАНЧ.
Багато людей хочуть знати, як ви.
Мені не потрібен голос оператора.
Ні, ми...
Ми спробуємо залишити лише ваш голос.
Тоді, може, не варто питати. Краще просто скажіть
Скажіть: «Поговоріть про це». Нічого не питайте.
- Варто бути готовим до цього. - Поїхали.
Готові?
Гарно.
Зараз великодня неділя 2004 року.
І я запросила
десь від 16 до 20 людей
на бранч.
Сьогодні в меню зварені в круту яйця, вони вже готові,
апельсиновий торт, який зробить Алексіс.
Лосось...
Це було за місяць до вироку. Я не знала, що трапиться.
Як ви готуєтеся до того, що трапиться?
Я ходила до стоматолога, потім до гінеколога.
Просто намагалася привести себе в найкращу можливу форму,
аби тіло й дух були готові до того, що може статися.
- Потрібно виймати кістки? - Так, у цьому й суть
Показати?
Преса виставила мене тою, ким я не є.
Не думаю, що я якась зла, противна й жахлива людина,
якою мене зображали певні видання.
Я сувора, вимоглива,
я маю всі якості успішної людини.
Нещодавно я розкритикувала чашку.
Спитала: «Її купують?»
Хлопчина сказав: «Не дуже». Я спитала: «Знаєш чому?
Візьми чашку.
Можеш вставити палець у ручку чашки?»
Він сприйняв це як грубу критику.
Це потім використали проти мене.
Я пожалілася на чашку для власної компанії,
і це сприйняли негативно.
Для мене ж це добре.
Не мий це милом.
Ніколи.
Раніше вона б не потрапила в наш каталог.
І я маю бути ввічливою з цим іді... телепнем?
Яким ножем ріжеш?
- Оцим. - Хіба він не тупий?
- Не знаю. - Навіщо?
Навіщо використовувати малий ніж для великого апельсина?
Великий же швидше ріже.
Гаразд, не знімайте це, бо я вже не знаю, що робити.
Гаразд?
Апельсини потрібно різати великим ножем.
Потрібно бути уважною і ефективною.
Бачиш? Це ж набагато легше.
Ви бували у в'язниці?
Ні, не бувала.
Уявляєте, як там?
Ні, не зовсім.
Особистий обшук...
Не думаю, що у в'язниці легкого режиму будуть такі обшуки.
- Будуть. - Може, я чогось не знаю.
Не хочете дослідити це питання?
Я не хочу про це говорити. Це звучить дурнувато.
Ви впораєтеся? Хай там що?
Зараз ранок, і ви дивитеся на трансляцію суду
у нижньому Мангеттені.
Марта Стюарт виходить із зали суду після того,
як отримала вирок від судді Міріам Седарбаум.
П'ять місяців у в'язниці,
п'ять місяців домашнього арешту,
два роки пробації
і штраф у 30 000 доларів.
Було дуже сумно бачити, як її засуджують.
Врятуйте Марту!
Це шокувало.
Несправедливість!
МИ ЛЮБИМО ТЕБЕ, МАРТО
Вітаємо в Олдерсоні —
тюремному місті,
яке на п'ять місяців стане домом Марти Стюарт.
Його називають табором «Кексиком»,
але цей федеральний тюремний табір — зовсім не такий милий.
Вартові кажуть, що не можуть гарантувати безпеку
відомої ув'язненої.
Чи зможемо ми ходити за нею і дивитися, чи ніхто з в'язнів не зачепить її?
Ні.
Стюарт звикла контролювати все.
І наскільки тяжко їй буде
втратити його?
Це буде жахливо.
Марті Стюарт буде дуже важко.
ДЕНЬ 1 ЗІ 150
«П'ятниця, восьме жовтня.
Ухід о 5:55 ранку.
За сережки спитали, але носити дозволили.
Контактні лінзи заборонили. Відклала в ящик.
Фізичний огляд, повністю роздягнулася.
Присіла з витягнутими руками,
покашляла.
Було принизливо».
Я робила все це лайно, що ви бачите у фільмах.
Аж не вірилося, що це відбувалося.
«Камера J11 на другому поверсі.
У ній стоїть старе двоярусне ліжко
з металевим каркасом і пружинами.
Пружини сильно звисали, що заважало здоровому сну.
Краще б я спала зверху.
Але коли вам понад 62,
ви автоматично отримуєте нижній ярус».
ДЕНЬ 2 ЗІ 150
«Четверта ранку — підйом.
П'ята ранку — душ, шампунь.
Сьома ранку — кава.
Мене турбує те, що тут дуже погана їжа.
Свіжих продуктів немає.
Купа крохмалю, вуглеводів і жирної їжі.
Нічого здорового».
Нам давали найгіршу каву.
Я і так не часто пила каву, але ця кава була найгіршою.
Молоко та й усе було жахливим.
«У бібліотеці.
Дивилися "Великий каньйон", читали журнал.
Цей час потрібно використовувати, аби вивчити щось нове.
Те, що я тут — абсурд.
І, схоже, усі так думають».
ДЕНЬ 6 ЗІ 150
«Сьогодні я побачила двох гарно вдягнених жінок.
Я пробігла біля них
і підмітила, що сьогодні ранок гарний, а вони красиві.
Коли через сріблясту зв'язку ключів я зрозуміла,
що вони — вартові,
я злегка торкнулася зв'язки.
Пізніше мене покликали й сказали ніколи не торкатися вартового,
інакше отримаю покарання.
Я, звісно, перепросила,
але це здалося настільки незначним, що я і більше й не думала про нього».
Мене посадили в карцер за те, що я торкнулася офіцерки.
Цілий день сиділа без води і їжі.
Пам'ятаєте як називали табір? Табір «Кексик».
Це був не кексик.
Щовихідних я їздила туди.
Я приїздила туди за день, вставала о четвертій ранку
й брала великі простирадла,
адже аби поспілкуватися, потрібно було вставати в чергу.
Я бачила, як вона гуляє
у тюремному костюмі й окулярах.
Я ще не бачила її в окулярах.
Їй було трохи ніяково,
особливо з людьми, яких вона знала давно.
Дехто у в'язниці хотів щось із нею зробити.
Скривдити її.
Уночі, коли ви поверталися в темряві, на вас могли напасти.
І людей там дійсно били.
Таке бувало.
Мене попереджали.
Але не захищали.
ДЕНЬ 17 ЗІ 150
«Новий день.
Я ходила в теплиці.
Там не було добрив, не було горщиків, насіння й так далі.
Але був невеличкий сад, який посадила ув'язнена,
яка сиділа тут тривалий час.
У неї теж не було ресурсів.
Я дала їй пару книжок про садівництво. Вона була вдячна.
Тюрма ніяк не змінює,
не реабілітує, не навчає, не покращує стан людей
і не спонукає їх робити щось краще».
ДЕНЬ 19 ЗІ 150
«Чарльзе Симоні. По-перше, як ти?
Я вже довго не отримувала жодного листа чи записки від тебе.
Хотіла б дізнатися щось».
Чому ваш партнер приїздив лише раз?
Не думаю, що він хотів бути з ув'язненою.
Він був у навколосвітніх круїзах.
СКОРО ПОБАЧИМОСЬ.
БУВАЙ, ОБІЙМАЮ.
Це мене засмучувало.
ДЕНЬ 22 ЗІ 150
«Усі дні тут однакові.
Я втрачаю зв'язок з реальністю.
Мені самотньо.
Одиноко.
Я почуваюся ніким,
наче ніхто за мною не сумуватиме, якщо я не повернуся».
Ви писали, що задумувалися,
чи хтось сумуватиме за вами.
Я мала підтримувати свою самооцінку,
свою віру в те, що я хороша людина.
Це були жахливі часи.
Адже була собі дівчина з Натлі,
яка скромно жила в родині з восьми людей. У неї з'явилася ідея,
яку вона перетворила на щось гарне й заробила на цьому.
Це моя історія.
А потім все це руйнується.
Довелося вибудовувати всю цю чортівню заново.
«Встала о шостій, помилася, одягнулася,
прибрала ванну нагорі. Це моя робота.
Побігла до каплички, де мусульманки
попросили мене бути однією з промовців на зібранні цікавих людей,
які хочуть удосконалити себе й своє життя.
Я заохочувала їх вкладатися в зрозумілі й унікальні ідеї,
які б допомогли іншим, які були б корисними й бажаними.
Я говорила про це багато років, і це досі резонує із суспільством.
І я впевнена, що дівчата чогось навчилися
з моїх промов».
Мене просили допомогти з бізнес-планом.
Цікаво було почути мрії і надії цих жінок.
Спочатку вона поводилася трохи зверхньо. Вона була керівницею.
Але скоро вона зрозуміла, що в нас спільна проблема.
«Сьюзен Спрай збирала кульбаби, щавель, цибулю й часник
і віддавала мені половину.
Вона тут уже 12 років. Розумна. Перспективна садівниця.
Вона дуже рада, що мала з ким поговорити про сад,
збиральництво, здоров'я і овочі.
Дуже хочу поласувати її врожаєм».
Марта намагалася зробити життя кращим.
Вона сказала: «Я хочу повечеряти. Будуть сендвічі з огірками».
Я подумала: «З огірками? Це як? Не знаю, що таке сендвіч з огірками».
Вона була всім близька.
Вона хотіла стати частиною нашого життя.
«Час швидко плине,
скоро я повернуся до світу, якому я належу.
Є багато чого обговорити й спланувати.
У березні, коли я вийду, я хочу підготувати все до роботи.
ДЕНЬ 149 ЗІ 150
Добрий вечір.
Хоч термін Марти Стюарт не закінчується до неділі,
усі думають, що її відпустять
уже завтра вранці,
якраз до початку весни й початку нового розділу в історії її компанії.
«В'язниця.
Як там було?
Мені було страшно?
Я непокоїлася? Мені було нудно?
Уперше в житті в мене був час дійсно подумати,
не турбуватися,
відпочити від трьох років стресу.
ТЮРЕМНИЙ ТАБІР ОЛДЕРСОН
Нові друзі.
Проросли нові ідеї.
Я змогла не втратити продуктивності.
Моє повернення до життя збігається з приходом весни,
усього свіжого й нового».
Ми зблизилися. Подружилися.
Ми допомагали одна одній у скруті.
Я вірю, що Марта сильно вплинула на мене.
«І з усього серця я сподіваюся,
що в мене вийшло допомогти кожній жінці знайти краще життя для себе
для дітей
і їхніх сімей».
ДЕНЬ 150 ЗІ 150
Закінчилися п'ять місяців перебування Марти Стюарт у в'язниці.
Ось вона, Марта Стюарт.
Як почуваєтеся?
Ми забрали її,
і я одразу спитав, що за чортівню вона носить.
У в'язниці я знайшла найкращих майстринь.
Це чудове пончо мені подарувала одна ув'язнена.
Коли мене звільнили, воно було чудовим.
Мій хлопець, Чарльз, відправив за мною літак.
Я була рада забратися звідти.
Сьогодні після тривалого відпочинку
під бурхливі оплески Марта Стюарт повернулася до роботи.
Вона зібрала й подякувала працівникам «Марта Стюарт Омнімедіа».
Я щиро люблю вас усіх.
І дуже рада повернутися додому.
Раніше вона непокоїлася, що про неї подумають інші.
І сталося найгірше, що могло статися.
50 НАЙВИДАТНІШИХ ЖІНОК У БІЗНЕСІ
І вона це пережила.
В'язниця звільнила її.
«Я НЕЗНИЩЕННА»
МАРТА
Я вільна.
Без браслета.
Марк Бернетт, автор серіалу «Учень»,
запропонував зняти «Шоу Марти».
І мені це подобалося, бо я хотіла цим займатися.
Ви повернулися?
Сподіваюся, я відродилася як учителька
й постачальника цінної інформації.
Ми змішаємо приправи, а ти добряче натреш ними кукурудзу.
Овва.
Гаразд.
Марк Бернетт хотів зробити шоу з різними гостями,
а я хотіла зробити власний формат з порадами.
Вона тоді була вразливою.
Якби Марта не потрапила до в'язниці,
вона б не погодилася на цю пропозицію.
Вона втратила контроль.
І результат вийшов не таким, як того очікувала вона чи її авдиторія.
Усе здавалося натягнутим.
Я хотіла тебе чогось навчити.
Ти часто готуєш удома?
Я не уявляю, аби Марті хотілося проводити час зі знаменитостями,
які не були професіоналами в тому, що вони робили.
Кляті телешоу були породженням зла.
Люди тяжіли до Марти не тому, що вона була знайома зі знаменитостями
чи сама нею була.
А через її принципи.
А звичайне телешоу не асоціювалося з Мартою.
Марк Бернетт не зрозумів Марту Стюарт.
Жива публіка, гучна музика і...
В'язниця радше була там,
ніж в Олдерсоні.
Показує, що під її керівництвом
усе працює значно краще, ніж якщо керує хтось інший.
Марта хотіла багато чого зробити.
Але не могла бути гендиректоркою через судимість.
Стюарт зі всіх сил намагається врятувати компанію.
Цього року вони мали збитків на 35 мільйонів доларів.
ДОМАШНЯ БІДА
Зміна контракту з «Кей-Март» була болючою.
І пропозиції, які нам пропонували, були менш прибутковими.
Коли ти не заробляєш гроші, які тобі потрібні, усе йде не так.
І все важче було поводитися автентично.
Неможливо робити все ідеально.
У 2000-х
«Марта Стюарт Лівін Омнімедіа»
усе швидше ставала компанією, яка ледь тримається на плаву.
Її соціокультурний вплив зменшився.
Щойно в Марти забрали посаду гендиректорки,
компанія вже не працювала, як раніше.
Марта не мала влади, аби повернути компанію.
Це була публічна компанія.
Марта мала позбутися деяких речей, але не мала повноважень це зробити.
Їй це було важко прийняти.
До в'язниці я краще адаптувалася під різні ситуації.
Моє життя стало не таким цікавим.
Також, гадаю, це вплинуло на мої стосунки з Чарльзом.
У нас була продумана подорож.
Ми тоді були в президента Ісландії. Ми лежали,
і він сказав: «Знаєш, Марто, я збираюся одружитися».
Він сказав: «Я одружуся з Лізою».
Я запитала: «Якою Лізою?»
Він мені й слова не сказав.
«І, до речі, її батьки не хочуть, щоб я більше з тобою говорив».
Це найгірша річ, яку може вчинити людина.
Як чоловік, який провів зі мною 15 років,
міг так учинити?
Як так можна вчинити з кимось, про кого ти дійсно турбувався.
Отже, друге «розлучення».
«Волл-стріт джорнел» повідомляє,
що Стюарт близька до продажу компанії —
«Марта Стюарт Лівін Омнімедіа» компанії з ліцензування...
...ліцензії багатьох брендів,
включно з деякими речами з колекції Джессіки Сімпсон і «Ліненс-ен-Синґз».
Це був спустошливий момент, який знаменував кінець цілої епохи.
Іноді настає час різких змін.
Зараз я згадую це й думаю, як же ця подія все зіпсувала.
У неї була б компанія, яка б оцінювалася в десятки мільярдів.
Вона була б величезною. Світ би змінився.
Уявіть.
Я заснувала свою компанію,
спираючись на свої ідеї, творчість
і внутрішній світ. Нехай буде так.
І її вже немає.
Коли тобою володіють,
це не те саме, що й керувати самій.
Скільки?
Я втратила?
Особисто я впевнена...
Десь 500 мільйонів?
Ні, мабуть, понад мільярд, звісно.
- Тож... - Понад мільярд?
Так, і...
Досить. Поговоримо про майбутнє.
До того часу,
якщо ми віримо в ауру,
моя аура була пошкоджена.
Я вже не була такою вправною, як раніше.
Щось мене загальмувало.
Але в мене два девізи.
Один: «Щодня дізнавайся щось нове».
А другий:
«Під час змін змінюйся».
Зміни сад, якщо не подобається.
Вирви все й почни заново.
Джастіне!
У Джастіна Бібера був найгірший момент у житті.
Що сказав?
Я тебе зараз роздеру.
Тож Джастін і його менеджер вирішили,
що «Просмажка» на «Комеді Сентрал» стане шансом
відвернути катастрофу,
яка відбувалася з Джастіном.
Ставки були високі.
Усе дозволено. Це просмажка. Бий, куди хочеш.
Якось мені подзвонив менеджер Джастіна й сказав:
«У мене чудова новина.
Прийде Марта Стюарт».
До нас прийшла Марта!
Марта — легенда. Вона поділиться досвідом перебування у в'язниці.
Джастін теж рухався у цьому напрямку.
Ми рятували його.
Тоді Марта не виступала в етерах уже кілька років.
Вона випала з тодішньої культури.
Як ви відреагували на запрошення на просмажку Бібера?
Чудово.
Пропозиція була несподіваною.
Усі дивувалися.
Моя публіцистка сказала:
«Це трохи не у твоєму стилі, Марто».
А донька сказала: «Добре, мамо. Виступи на "Комеді Сентрал".
Спитала: «Ти колись дивиласявся "Просмажку"?»
Я сказала: «Здається, так».
А я не дивилася.
Агов, Марто!
Вітаю, пані та панове. Мене звати Кевін Гарт.
Ви на «Просмажці» Джастіна Бібера на «Комеді Сентрал».
Так!
Сьогодні ми відшмагаємо його так, як він того заслуговує.
Так!
Усім темношкірим, які думають, що це за жінка сидить на дивані, —
це Марта Стюарт.
Так, отам.
Це Марта Стюарт.
Вона була без сорочки в моїй гримерці.
Годі.
Не придумуйте собі.
Вона хотіла, аби я її трахнув! Так!
Вибачте, намагаюся вас розслабити.
Алексіс сказала: «Тебе теж просмажать».
Я не звертала на це уваги.
Марто, гарно бачити, як ти розмовляєш з темношкірими
вперше після в'язниці.
Це чудово.
Марта така стара, що місячні в неї за юліанським календарем.
Нас дуже здивувало те,
що інші казали про неї.
Нас не про це попереджали.
На сцені стільки реперів,
а відсиділа найбільше Марта Стюарт.
Усе, що відбувається на просмажці — робиться заради сміху,
але й аби достукатися до правди.
Марта Стюарт, народ.
По-перше, дякую, Кевіне Гарте.
Дуже приємно було... А, ось ти де.
Слухати твої жарти впродовж останньої години
було найтяжчим вироком для мене.
Як ми знаємо,
Кевін — одна з найвідоміших кінозірок у шоубізнесі,
і він на це заслуговує.
Він довго йшов до цього.
Коли він нарешті отримав велику зарплату,
він витратив 150 000 доларів на годинник.
Забула, як там кажуть.
Не багатий афроамериканець.
Колись згадаю.
Ніколи не здогадаєтеся, що Снуп Доґґу зараз 43,
що втричі більше, ніж живуть собаки
й удвічі більше, ніж більшість його друзів.
Усі очікували, що вона жартуватиме м'яко.
Але вона обрала інший шлях.
Я розмовляла з багатьма жінками з важким характером,
ти ж поки жінка найлегшої поведінки.
Публіка була шокована. Чому Марта Стюарт така смішна?
Перейдімо до причини мого приїзду. Я мала порадити Джастіну Біберу, як діяти,
коли він опиниться у в'язниці.
Я була в ізоляторі, де ти й тижня не протримаєшся,
тож слухай уважно.
Тобі знадобиться заточка.
Я зробила свою з металевого гребінця й пачки жуйок.
Пізніше покажу як.
Це дуже просто.
Жуйки «Баблішс» працюють найкраще. І назва смішна.
Коли я мотала строк,
усі фраєри з мого блоку
хотіли мене гоп-стопнути,
тож я вирішила, що якійсь тіпесі варто сунути перо під ребро.
Я зайшла в кафетерій,
вибрала найбільшу лесбодилду
й пирнула її.
Відтоді у в'язниці було легше, ніж на кухні.
Вона була зіркою тієї просмажки.
Це був чудовий виступ.
Він був неперевершений,
адже Марта відновила свою ідентичність.
І це сколихнуло спільноту.
Це привернуло увагу молодшої авдиторії,
яка проголосила її своєю.
Я сім годин сиділа поряд зі Снупом.
Він курив самокрутку за самокруткою,
а я, сидячи поряд, усе більше накурювалася.
Вийшло так, що ми сиділи разом,
і дим самокрутки подіяв так,
що ми вирішили поспілкуватися й поговорити про різне.
Спочатку я казав їй, як люблю те, чим вона займається, як поводиться.
Що спілкування з нею піде мені на користь.
Це почало пригоду.
Ми зробили смішне й дивакувате
шоу про звану вечерю, де ми ще й готували.
Злиття культур — це добре.
Вийшла неймовірна пара, адже він видавався повною протилежністю
образу Марти.
Це стало популярним.
- Зроби їх, Марто. - Так.
Подобається, як ти обгортаєш ці кільки цукром. Круто.
Я очманів, коли побачив тебе з Мартою.
Я ж виріс на Снуп Дозі.
Коли ми з Мартою потусили,
ми зрозуміли, що в нас спільні інтереси й погляди.
Ми любимо любити й учити інших.
Я вже казала, але повторюся.
Якщо ви не слідкуєте за Мартою Стюарт у соцмережах,
ви багато втрачаєте.
МІЙ ДРУГ ДЖАСТІН Б!
Вона опанувала соцмережі так,
як не вдалося більшості людей, яким за сімдесят.
Набив сьогодні оце.
Вона знову прийшла в культуру.
І лишилася тією ж Мартою, яку ми знали десятиріччя тому.
Куй залізо, доки гаряче.
Її бренд вистояв, адже в ньому було щось щире.
Вона кар'єристка й дуже кмітлива.
І Мотор.
Запальнички «БІҐ ІЗ» ідеально запалюють.
Будь-яке свято.
Найважче в цьому світі — зберегти культурну релевантність
у старшому віці, і їй вдалося.
Тепер вона віднайшла себе ще й у ролі сексуальної бабусі.
- Це приманка. - Так, знаю.
Представляємо цьогорічну модель для обкладинки —
Марту Стюарт.
Вона найстарша модель для «Спортс Ілюстрейтед».
Мільярди карикатур.
Не обмежуйте Марту категоріями.
Вона — Матір переосмислення.
Неперевершена американка нашого часу.
Є лише кілька людей,
які буквально змінили нашу культуру,
уплинули на наші покупки, думки,
і вона — одна з таких.
Марта створила світ.
Світ пишності й краси.
У неї був гарний смак і розвинута творчість.
Цього не вистачає.
Думаю, до неї ми жили в сірішому світі.
Вона була до смішного ідеальною,
а за це доводиться платити самотністю,
особливо жінкам.
Це правило.
У неї постійно не вірили,
у неї були критики й ненависники.
І слід відзначити, що більшості з них вона втерла носа.
Здатність прийняти те, що вона не в змозі контролювати,
зробила її більш доречною в цьому світі.
Вона перестала бути богинею і стала однією з нас,
однією з жінок, які пережили труднощі й продовжили рух уперед.
Перевіряю, чи все полите й росте.
Я переживаю за кожну насінину.
«Культурне значення успіху Марти Стюарт
полягає в тому, що вона його досягла.
Саме тому навіть її проблеми й прагнення є частиною послання.
Вони не зашкодили бренду, а стали його частиною.
Вона нарекла себе не супержінкою,
а звичайною жінкою».
Я завжди шукала прогалини.
Чого немає? Що потрібно створити?
Як я можу заповнити ці прогалини?
Ви бачите поле
й перетворюєте його на фантастичний сад.
Бачите квітку, якій тут не місце,
і ставити на її місце щось краще.
Я не миритимуся з недосконалістю.
Але з віком я навчилася того,
що недосконалості не такі критичні,
якими вони були в молодості.
Думаю, недосконалість можна прийняти.
Переклад субтитрів: Павло Дум'як