Folk taler altid om de rigtig store karakterer,
som ændrer ting kulturelt.
Skabte de dette øjeblik, eller skabte øjeblikket dem?
Sådan er Martha.
Hun har sat et enormt præg på kulturen.
En af planetens mest magtfulde kvinder.
Martha Stewart!
- Martha Stewart! - Martha Stewart!
Hun er stadig relevant efter mere end 50 år.
Jeg er Martha ******* Stewart.
Jeg kan gøre, hvad jeg vil.
- Martha Stewart! - Lad os rede sengen.
Ryger hash og varm pot.
Martha er en fantastisk lærer. Hun er dronningen.
Den dag i dag kan du ikke fjerne blikket fra hende.
Hvis der fandtes en original influencer, er det Martha.
Hun formede den verden, vi lever i.
Amerikanske kvinder skulle føres væk
fra at åbne dåser med svampesuppe
og hælde det ovenpå broccoli og kogt kylling.
Før Martha var der mange kvinder, der gav andre råd om husholdning.
Og vigtigst af alt
skulle de være meget søde.
Jeg er Betty Crocker. Jeg lover dig en perfekt kage hver gang.
Og de ville vise dig noget, der var nemt.
En solid cylinder med blandede lækkerier.
Da Martha kom frem, sagde hun noget helt andet.
Hvis I får mange gæster til thanksgiving ligesom os,
vil du måske lave mere end én slags kalkun.
Det er en af de smukkeste kalkuner.
Den er pakket ind i butterdej.
Hun blev en inspiration for millioner af mennesker.
Idéen om, at du kunne få alt.
Martha Stewart er en selvskabt milliardær.
Hun sagde til kvinder: "Husholdning kan være en stærk ting."
Jeg prøver altid at udfylde et tomrum. Noget, der ikke eksisterer.
Noget, folk skal bruge og ønsker, som de ikke har.
Hun ville gøre det muligt
for folk at have de hjem og omgivelser, de gerne ville have,
uanset om du har penge.
De høje standarder, Martha holder sig til,
holder mange andre sig nu også til.
Og det er problemet for mange kvinder.
Det er en fantasiverden
at stræbe efter en livsstil, du ikke kan få.
Nærmest husholdningsporno.
Folk blev truet.
Vi har stærke, men modstridende holdninger til,
hvordan en kvinde skal være i hjemmet.
"Hun er en utålelig perfektionist. En kontrolfreak." Hvad siger du?
Skyldig.
Folk angriber mig for at være husmor, men hvad laver jeg?
Jeg fejrer noget, der er blevet nedgjort i lang tid.
Jeg er den moderne feminist.
Alle troede, hun var perfekt,
men det var noget, hun stræbte efter,
og hun kunne ikke hvile, før hun var perfekt. Hun var sin egen værste fjende.
Martha Stewart blev tiltalt.
Hendes image er perfektion, og det her er det helt modsatte.
Hun risikerer år i fængsel.
BEFRI MARTHA
Helt perfekt.
- Helt perfekt. - Perfekt stand.
- Helt sikker. - Perfekt mønster.
Perfekt.
Helt perfekt.
En perfekt afslutning på et perfekt måltid.
På et tidspunkt købte Martha ind på idéen om perfektion.
Men spørgsmålet er ikke, om perfektion er opnåeligt.
Spørgsmålet er: "Til hvilken pris?"
Hvad hader du mest?
Det er svært at svare på.
Jeg hader spild.
Jeg hader ineffektivitet.
Undvigelse. Utålmodighed.
Jeg kan ikke lide folk, der tror, de kan mere, end de kan.
Jeg kan ikke lide ikke at være opmærksom på detaljer.
At være ond for at være ond.
Jeg hader forklæder og huskjoler.
Jeg hadede farven lilla.
Meget. Men ikke så meget nu. Og rød.
Jeg planter ikke meget rødt i min have, måske ikke noget.
Hvis noget rødt dukker op, fjernes det normalt.
Så rød er en anden ting, jeg ikke er ret glad for.
Okay. Næste?
Det er den 18. oktober.
Vi har meget, vi skal lave i haven.
Jeg vil lægge stien til sommerhushaven fra hovedvejen.
Vi bør gøre det med ru sten som den anden sti.
Mere som revnet is. Send.
Jeg synes om et ordsprog.
Hvis du vil være lykkelig i et år,
så bliv gift.
Hvis du vil være lykkelig i et årti, så få en hund.
Hvis du vil være lykkelig resten af livet, så lav en have.
Haven ser ret godt ud.
Vi bør nok trimme buksbommen lidt.
Nyt afsnit.
Jeg blev udskældt for perfektionisme
og kritiseret for at ville skabe en uopnåelig livsstil,
som slet ikke var tilfældet.
Jeg prøvede at uddanne.
Der er vist nogle døde pæoner, hvilket gør mig meget ulykkelig.
Send.
Jeg er perfektionist.
Det ligger til familien. Og det startede med min far.
Far lærte os alle at dyrke have.
Han kunne dyrke alt.
Jeg var den ideelle datter.
Jeg ville lære. Han ville undervise. Jeg lyttede.
Han lod mig stryge sine linnedskjorter.
Han havde Harris Tweed-jakken
og det turkisblå slips, som matchede hans smukke blå øjne.
Min far var så flot.
Han elskede mig,
og alle kunne tydeligt se, at jeg var hans yndlings.
Han så sig mere i mig end med de andre børn.
- På hvilken måde? - Han var perfektionist.
Han fik klaret det arbejde, han skulle klare.
Ikke hans egentlige job. Han var en fiasko.
Han kunne have lavet hvad som helst,
og han sad fast i et sælgerjob.
Han startede af og til dagen med et stort glas kaffe og rødvin.
Var han så alkoholiker? Måske. Men han lignede ikke en drukkenbolt.
Han snublede aldrig, kastede med ting og ødelagde ting.
Sådan var han ikke.
Men han var en utilfreds, ulykkelig person.
Han kunne ikke forsørge seks børn. Og vi havde brug for mad.
Så vi havde haver.
Vi byttede os til varer, som vi ikke kunne dyrke.
Han stod over dig som en sergent.
Nedladende.
"Du gør det forkert."
Vi fik en ordre. "Fjern ukrudt fra tomaterne."
Og gjorde vi det ikke, blev vi straffet.
Vi fik slag med målestokken.
Vi frygtede den. Nogle gange var det enden på bæltet.
Jeg hader havearbejde den dag i dag.
Han mistede sit job. Ingen opsparing.
Seks børn.
Og de skulle bruge penge.
En pige på den anden side af gaden brugte sin fritid på modelarbejde.
Hun og hendes mor sagde til mig:
"Du kan være model. Skal vi introducere dig?"
Jeg startede med $15 i timen,
som var langt bedre end de 50 cent jeg fik som babysitter.
Travle, aktive personer, stop!
Nu kan du lugtsikre din krop.
Det var en stor begivenhed i Nutley, New Jersey.
Alle stoppede op for at se Martha.
Jeg var ikke en super duper model. Da var jeg aldrig oppe.
Men jeg havde succes.
Jeg gav det meste af min løn til min mor, for de havde stadig små børn derhjemme.
Hun sørgede for, vi fik god mad. Hun var en dygtig kok.
Jeg stod ved min mors side i køkkenet
og lærte alt, jeg kunne.
Hun var skolelærer og skulle lave 16 måltider om dagen.
Det var ret fantastisk, at hun kunne gøre det.
Men det kedelige hus og det kedelige liv var ikke for mig.
Martha fik stipendium til Barnard School i New York City. Meget prestigefyldt.
Jeg elskede college.
Jeg kunne lide historie, kunsthistorie, økonomi.
Jeg var populær på campus.
Folk kendte mig. En høj, blond, pæn pige fra New Jersey,
der så chick ud i sine bermudashorts.
Jeg ledte efter eventyr og ledte efter fremtiden.
På Barnard blev en kvinde kørt i skole i en stor Rolls-Royce.
Vi undrede os: "Hvem pokker er det?"
Hun kom hen i en kunsttime. "Jeg har en bror på Yale Law School.
Vil du gerne på date med ham?"
Han hentede mig i sin lille gule Mercedes sedan.
Min første gang i en Mercedes.
Vi spiste middag. Han var meget høflig og flot.
Han var berejst.
Det var spændende at møde en sofistikeret ung mand.
Han havde et American Express-kort, som var en stor ting dengang.
Og han var spændende, legende og sød.
Efter middagen var jeg totalt forelsket.
Andy Stewart, du godeste.
En lysstråle.
Andy var så sød og slet ikke som min far.
Han sendte penge til en togbillet,
og jeg besøgte ham hver eneste weekend på Yale.
Jeg havde ikke haft sex med nogen.
Han var meget aggressiv. Og det syntes jeg om.
Han friede.
Det virkede så naturligt.
Bliv forelsket, bliv gift.
Men jeg sagde det til min far, og han slog mig.
Han slog mig hårdt i ansigtet og sagde: "Nej, du gifter dig ikke med ham.
Han er jøde."
Jeg husker den lussing.
Jeg var ikke overrasket, for han var snæversynet.
Og impulsiv.
Jeg sagde: "Jeg skal giftes, uanset hvad du synes."
Med min mors hjælp lavede jeg min brudekjole.
Der var mange små knapper på ryggen.
Det var en smuk, lille kjole.
Bryllupsdagen var skøn.
Rigtig dejlig.
Det var begyndelsen på mit liv.
Vi ville tage en forlænget bryllupsrejse til Europa.
En tur på fem måneder.
Jeg skrev samtlige menuer ned. Alt, hvad vi spiste.
Det var en øjenåbner.
Tilberedningen af maden...
Jeg kendte kun til de grønne oliven med rød peberfrugt fra et glas.
Ingen var sofistikerede i hjemmet i 1960'erne.
Arkitekturen...
Og især de haver, jeg besøgte.
Det vækkede en kærlighed til mad i mig, en kærlighed til rejser og opdagelse.
Jeg følte, jeg ville bruge mit liv på det her.
Vi kørte i Italien og endte i Firenze natten før påske.
Jeg skulle i kirke, og jeg tog til katedralen.
Andy var på hotellet.
Han gad ikke med i Duomo med mig.
Jeg lyttede til den fantastiske musik i katedralen...
Det var et meget romantisk sted fyldt med turister,
og jeg mødte en rigtig flot fyr.
Han vidste ikke, jeg var gift.
Jeg var en enlig pige, der hang ud i katedralen påskeaften.
Han var emotionel. Jeg var også.
Det var sådan et emotionelt sted.
Jeg havde aldrig oplevet noget lignende.
En stor smuk kuppel og malerier overalt omkring dig.
Det var helt nyt for mig.
Så hvorfor ikke kysse en fremmed?
Var du...
Hvad er det ord, jeg leder efter?
Uartig?
Var det uartigt eller utroskab?
Ingen af delene. Hverken uartigt eller at være utro.
Det var emotionelt og impulsivt.
Sådan så jeg på det.
Det var spændende, for det var et meget emotionelt sted.
Gid vi alle kunne opleve sådan en aften.
Jeg var 19 år gammel.
Og jeg ville ikke hjem.
Vi kom tilbage til New York, og virkeligheden ramte mig hårdt.
Min datter Alexis blev født.
Dengang fik alle babyer i en ung alder.
Sådan var stilen og vanerne.
Jeg tænkte, det var naturligt.
Og det viser sig, det slet ikke er naturligt at være mor.
Det var svært for hende at omstille sig på at være mor.
Hun var glad, når Lexi tog en lur, så hun kunne være alene.
Hun tog sig af Lexi, men opvartede hende ikke.
Hun var altid lidt kold.
Hun er ikke god til følelser. Eller til at udtrykke dem.
Sådan er Martha ikke.
Store Martha, Marthas mor,
sagde, at hun mente, at hun ikke krammede Martha nok.
Vi talte ikke om følelser og den slags. Det var ikke en del af vores opvækst.
Vi blev elsket
på en stump måde, når vi skulle elskes.
Der var ikke meget "kærlighed" i vores hus.
Det var hverdag.
Praktisk.
Hvordan kunne jeg være en god mor, hvis jeg ikke blev lært at være en mor?
Martha var enormt ambitiøs.
Hun gik efter
noget andet end det, hun var på det tidspunkt.
Jeg vidste ikke, hvor hun endte, men jeg vidste, hun skulle få succes.
Det var i hvert stykke af hendes væsen.
Min svigerfar var børsmægler.
Det var en interessant beskæftigelse.
Så jeg ville prøve Wall Street.
Wall Street var skidt for kvinder.
ANDY MONNESS' STEMME BØRSMÆGLER
Ingen kvindelige ekspedienter, ingen kvinder i job,
slet ingen kvinder.
De havde ikke et dametoilet.
Vi talte i lang tid,
og hun ville ikke bare leve af at være en smuk blondine.
Hun var veltalende, og hendes fremtoning var perfekt.
Jeg ansatte hende.
Jeg var firmaets eneste kvinde.
Jeg måtte stikke armen ud sådan der.
Det, der foregik i taxaerne, vil jeg ikke tale om.
Men de var meget kloge.
Og jeg lærte meget i det firma.
Martha var bedre end alle til alt.
Hun var social med sine klienter.
De elskede hende.
En sagde, hendes mægler inviterede på frokost. Mægleren var Martha.
Så var det ikke en dårlig frokost.
Jeg mødte mange,
og jeg lærte, hvordan man opførte sig omkring milliardærer.
Husk, dengang var det ret ekstraordinært at være milliardær.
Jeg begyndte at modtage mange penge.
Hun tjente en kvart million dollars om året.
Klienterne tjente rigtig mange penge.
LEVITZ DYKKER 121⁄4
Vi anbefalede en aktie, og den gik fra seks til 90 til seks.
Og pludselig mistede de penge.
Det påvirkede Martha.
Det gik galt på markedet, og folk mistede penge.
Det, Martha kan kontrollere, skal nok gå fint.
Det er det, hun ikke kan kontrollere, som vil drive hende til vanvid.
Jeg begyndte at blive udmattet, for det var ikke et nemt job.
Så jeg forlod Wall Street.
Og vi flyttede til Westport, Connecticut.
Den fjerneste pendlerby fra New York.
Hvorfor Westport?
Vi fandt vores drømmehus.
Resterne af Turkey Hill Road, som vi bare skulle have og renovere.
Uden Turkey Hill var jeg ikke mig i dag.
Men jeg havde været nogen. En anden person.
Bare ikke Martha Stewart, husmoren.
Det var en nedslidt bondegård, der skulle totalrenoveres.
Mine forældre flyttede fra en smuk lejlighed på Riverside Drive
og slæbte mig til Connecticut. Vi flyttede ind i en "charmerende" bondegård
med badekar og ingen bruser,
og vi brugte baljer til at vaske vores hår med.
Spørgsmålene i kølvandet på...
Det var under Watergate,
og jeg malede huset fra top til tå.
Jeg malede det helt selv på en stige, mens Watergate kørte.
...indbrudstyvene brød ind i hovedkvarteret for DNC ved Watergate...
Vi var de oprindelige bosættere i Westport, Connecticut.
1976, høns i baghaven.
Naboerne ringede til rådhuset:
"En dame ved Turkey Hill har høns i sin baghave."
Det var uhørt.
Det var et lille landskab, og Martha legede i det.
Jeg kunne lide idéen om at fikse en ejendom,
udvise en ejerdom. At gro ting,
gå tilbage til rødderne fra Nutley, New Jersey.
Haverne var så smukke.
Hun skabte de haver med sine bare hænder.
De så ud til at more sig med at bygge Turkey Hill Farm.
De tidligere dage på Turkey Hill Road
fik mig til at indse, at jeg nød husholdning.
At holde et hjem.
Andy blev præsident for det ultimative kunstbogforlag i USA.
"Gud, hvor spændende.
De, der skriver alle de her bøger, kan spise middag i vores hus."
Jeg holdt gerne fester.
Hun var ofte vært.
Hun invitere alle naboer forbi. Thanksgiving og påske...
Selve maden var så lækker.
Jeg indså, at jeg nød at være vært for fantasifulde og stemningsfulde selskaber.
Hvorfor ikke lave catering?
Hun var et geni.
Hun gik fra at være model til at være børsmægler,
og pludselig lavede hun mad til fester for sine venner.
Jeg lavede blommebudding til 200 personer,
og jeg lavede scones, og jeg lavede syltetøj og marmelade.
Håndlavet. Intet fra butikken. Alt var hjemmelavet.
Det blev vildt populært.
Museum og Modern Art. The Metropolitan Museum.
Et hus i Greenwich, i Westchester eller i Bedford.
Et cocktailparty fra seks til otte på Sotheby's for 700 personer.
Vi ville være lidt skandaløse og fange folks opmærksomhed.
Det var ikke bare en vodkaflaske, men den var på en isblok.
Store crudites-borde.
Grøntsager, vindruer, frugt og ost.
Det var aldrig blevet gjort før.
Det lignede noget fra et filmset.
Bare synet af de jordbær, der falder ud af kurven.
Smukt.
De hollandske mestre med deres afbildninger af mad og frugt,
det inspirerede mig helt enormt.
Martha kan skabe nydelse og spænding.
Hun holder fester for Paul Newman, Beverly Sills...
Vi fangede manges opmærksomhed og blev en millionforretning.
Det var begyndelsen på Martha Stewart.
Martha havde en succesfuld cateringvirksomhed,
en mand, der drev et fantastisk forlag, det perfekte ægteskab.
Det så fantastisk ud. Men havde de det fantastisk?
Han var ikke glad derhjemme.
Jeg ved ikke, hvor mange kærester han havde der,
men der var vist en del.
Unge kvinder, lyt til mit råd. Hvis du tror, du er lykkeligt gift,
og din mand begynder at være utro, så er han et røvhul.
Se ham som et røvhul og skrid. Kom ud af det ægteskab.
Men jeg kunne ikke gå.
Havde du ikke en affære tidligt i forholdet, da du var børsmægler?
Men det kendte Andy vist aldrig til.
- Det sagde han. - Gjorde han?
Ja, du tilstod det.
Han siger, han ikke var utro, før du sagde, at du havde været utro.
Det passer ikke.
- Det tror jeg ikke. Men du havde en affære...
Jeg havde en meget kort affære med en meget attraktiv irsk mand.
Og det betød ingenting.
Ingenting.
Det havde aldrig ødelagt...
Jeg havde aldrig ødelagt et ægteskab for det.
Det var ingenting. Ingenting.
Det var som kysset i katedralen.
Her var to personer, der havde alt.
Men de fandt vist aldrig lykken.
Lexi blev fanget midt i det.
Hun var så forvirret og vred.
Jeg voksede op i et ubehageligt hjem.
Jeg har lært at undertrykke de fleste følelser.
Martha følte ikke en stor glæde i sit ægteskab og i at opfostre et barn.
Og det var det, der manglede.
Du hørte skænderier med personalet.
Det skulle gøres på en bestemt måde.
Hun var perfektionist.
Deres fars stærke hånd... Depechen blev givet videre til Martha.
Folk følte sig misbrugt af hende.
Hun havde så forkerte tanker om succes.
Hun er en stor hvidhaj. Du kunne blive bidt.
Hun ville afpresse folk. Hun var nådesløs.
I forretningsverdenen er det en god egenskab for en mand.
Men for en kvinde...
Hun var en kælling.
Ved du, hvordan hun blev opdaget?
Hun lavede mad til en bogfest for Andy.
Det var en ekstraordinær begivenhed.
Alle tjenerne og servitricerne var klædt ud som feer.
En anden udgiver sagde: "Du burde udgive en selskabsbog."
Jeg sagde til mig selv: "Catering er meget flygtigt."
Du slider, festen er smuk, og så er det væk.
Men hvis du skriver en bog, folk synes om, varer det for evigt.
I starten ville min udgiver have en bog i sort og hvid
med billeder og opskrifter. Nærmest en kogebog.
Først gjorde hun det klart,
at det skulle være hendes bog.
Hvis vi ikke gjorde, som hun ville have det,
ville hun ikke samarbejde.
Det skulle være en bog med illustrationer og farvefotografier af mad og idéer,
en bog, som enhver kan købe og lære at holde et interessant selskab.
"Jeg voksede op i en stor familie, hvor gæster altid var på besøg.
Jeg elskede, hvor nemt min mor tilføjede ekstra pladser,
et stort fad med grøntsager, en særlig tærte,
blomster på familiebordet for at skabe en særlig lejlighed."
Så ambitiøs.
Entertaining handlede ikke kun om mad.
Den var visionær.
Jeg ville formidle uddannelse og information og inspiration.
Ikke for dyrt eller for overdådigt.
Tilpas almindeligt, så damen i dineren, hvor du får din kaffe,
kan lave det samme i sit hjem,
som mine rige venner i Greenwich kunne lave.
Det var det samme.
Martha prøvede at vise almindelige kvinder,
at de kunne bringe skønhed til deres hjem.
Jeg var publikum. Det var hemmeligheden.
Jeg var alle, der læste den bog. Og de vidste det.
Autenticiteten var meget vigtig.
De vidste, jeg var den samme person. Jeg gjorde mit hus rent.
Jeg opfostrede mit barn. Jeg havde min mand og min have.
Den personlige historie betød meget for læseren.
Som den første kvinde så hun salgbarheden ved sit personlige liv.
Martha var den første influencer.
Martha Stewart, catering-eksperten.
Jeg brugte tre timer på bare at kigge på den.
Hun skrev bogstavelig talt bogen om selskaber.
Vil du proppe en sukkerært?
"Vil du proppe en sukkerært?"
Vil du proppe en sukkerært?
Martha fik meget opmærksomhed.
Hun var blond og smuk.
Hun havde hele pakken.
Og Crown ville have flere bøger, så hun var i gang.
Hun havde kun ét gear, fremad.
Hun signerede en af mine bøger, "Helt perfekt."
Alt, hun ville gøre, ville være helt perfekt.
Og på en måde ødelagde det hendes liv.
For hun er ikke "helt perfekt."
Jeg brugte en masse tid på at gøre alt det der,
og jeg koncentrerede mig ikke om mit "liv."
Du fortryder vist ting.
Hvad er vigtigst, et ægteskab eller en karriere?
- Hvad synes du? - Ingen idé.
Andy havde ekstremt travlt med sin forlagsvirksomhed,
og når han var hjemme, var det altid anstrengt.
Hun var kritisk over for ham,
når det gjaldt det tøj, han havde på, eller hvordan han sagde noget.
Andy stod for hendes forretningsaftaler.
I årenes løb var de nærmere kolleger, end de var livspartnere.
De var i forskellige universer.
Og når Martha ville have, at Andy var i hendes univers,
var han ikke ivrig efter at være der.
Spændingerne mellem dem tog gradvist til.
Og så var der rygter om,
at Andy havde en affære med pigen,
som stod for blomsterarrangementerne på Turkey Hill Farm.
Martha opfangede alt og blev mere og mere oprevet.
Hun var ude af sig selv.
Migræner og søvnløshed.
På et tidspunkt viste hun mig, hvor hun havde revet sit hår ud.
Hun var ond mod sine ansatte.
Hun mistede kontrollen over Andy.
Så det skulle alle betale for.
Robyn arbejdede for mig og havde mistet sin lejlighed. Jeg sagde:
"Du kan flytte ind i laden på de nederste to hektar."
Der havde vi en lille lejlighed.
Da jeg var ude at rejse, indledte Andy en affære med hende.
Som om jeg stillede en snack ud til Andy.
- Konfronterede du hende? - Ja, det gjorde jeg da.
Jeg smed hende straks ud. "Hvad fanden har du gang i?"
Andy forrådte mig på vores ejendom.
Ikke rart.
Martha Stewart er her i dag.
Redaktør for House Beautiful og en bryllupsekspert.
- Du kender til bryllupper. - Det tror jeg. Jeg har set...
Hun promoverede Weddings-bogen.
Jeg tænkte, at det var et forfærdeligt sammenfald.
TIL MIN MAND ANDY: VORES BRYLLUP VIL ALTID VÆRE MIT YNDLINGS
Det er svært for mig at tale om.
Nogle mennesker nyder selvmedlidenheden og så videre. Jeg gør ikke.
Jeg skrev meget personlige breve.
Så find det i brevene.
"Kæreste Andy,
jeg kan ikke sove. Jeg kan ikke spise.
Min hud er bekymret, og mange linjer, der ikke var der, er der nu.
Jeg er pinefuldt jaloux på dine andre kvinder.
Jeg hader, at du bruger det, vi gjorde sammen, på andre."
"Kære Andy,
jeg er i en meget skrøbelig tilstand lige nu.
Jeg føler mig fysisk syg på grund af alt det her,
som om min hjerne vil gå i stykker."
"Kære Andy, måske vil du ægte hende og holde fast i hende med mine penge,
så hun kan male nøgenportrætter af sig selv.
Det er meget stimulerende, hvad?
Måske vil hun også male dig nøgen.
Det maleri vil jeg gerne se.
Jeg er meget bekymret for mit privatliv og mit arbejdsliv.
Jeg siger, at du er rejst lidt væk. Det er alt."
"Kære Andy, jeg forstår din trang til sex med andre.
Ingen vil holde af dig, som jeg gør. Ingen vil nogensinde elske dig så højt.
Giv mig en chance til, Andy.
Jeg er ked af virkelig meget. Hvorfor skal det være for sent?"
"Kære Andy,
igen føler jeg mig forrådt og helt alene.
Når du siger, det ikke længere er dit hjem
efter alt, vi gjorde sammen, hvorfor så ikke sige, jeg brænder det ned?
Jeg skal til San Francisco og tale om Weddings
og mit skønne liv.
Jeg håber, du nyder din frihed. Og jeg håber, mit fly styrter ned."
"Jeg sidder på et fly og græder, hoster,
har feber og er så ulykkelig, jeg ikke kan tro det.
Jeg bør være uundværlig, smuk, seksuel og ønskværdig.
Og her sidder jeg og er et totalt vrag.
Jeg er 45 år gammel, bekymret og ensom, alene, håbløs.
Fremtiden er helt sløret."
Syvogtyve år.
Han ville skilles, ikke mig.
Han smed mig bort.
Jeg var 40 år gammel og smuk.
Jeg var en eftertragtet kvinde.
Men han så mig som noget, der kunne kastes bort.
Han behandlede mig virkelig dårligt. Og til gengæld gjorde jeg vel det samme.
Jeg stak ikke af med andre. Han stak af med andre.
Jeg sagde altid, jeg var en svane, og jeg var...
Og alle svaner er monogame.
Monogami var beundringsværdigt. Jeg syntes, det var beundringsværdigt.
Men det viste sig, at det ikke... Det reddede ikke et ægteskab.
Kan vi tale om noget mere lykkeligt?
Jeg har plantet alle træer, man kan se.
Jeg har plantet dem alle.
Flere tusinde.
Hej.
Vi bruger de væltede træer som støtte nedenunder.
Alle træerne opbevares, mens det er vinter.
En have er et smukt sted, for jeg kan lide at få ting gjort.
Gør det ikke på den måde.
Det skal trimmes.
Ryd op i det, og læg noget jord her.
Giv det en chance for at gro.
- Jep. Forstået. - Og det kan klippes helt ned.
- Ja. - Det vokser ud.
Det er idéen med at opbevare ting. At de er klar til det.
Jeg ser aldrig den anden vej.
Okay. Fasang, ødelæg ikke de krukker.
- Ja. - Ødelæg ikke de krukker.
Jeg vil se fundamentet. Er det godt?
Jeg undersøger et problem og forsøger at løse det.
"HEMMELIGHEDER BAG ENTERTAINING"
Og Entertaining, Martha Stewart.
- Hej, en, to, tre, fire, fem. - Hej.
Ikke endnu.
Jeg vil have det oppe.
- Så det ikke er fladt. - Nej.
Hun var en del af den verden, hvor du ægter en mand.
Martha forventede aldrig ikke at være gift.
Hun var flov over det.
Martha har ikke fejl.
Det var en af de første gange, hun ikke kunne fikse det.
Før sin bogturné var hun bekymret for,
fordi skilsmissen var offentlig, at det var svært at navigere i.
Men folk var helt ligeglade.
Tre, to...
De ville bare kunne lave kager.
Kvinder i hele landet står i kø for at møde denne dygtige værtinde,
kvinden, der har solgt sig til amerikanerne som dronningen af perfektion.
Efter Andy skred, begravede jeg mig i arbejde,
idéer til fremtiden, og heldigvis havde jeg dem.
Heldigvis. Jeg kunne have været en ulykkelig husmor.
Men det tillod jeg ikke, og det er jeg glad for.
KMART ALTID TILFREDS
Det begyndte med Kmart.
Martha Stewart bringer sin fine stil til middelklasse-shoppere i Kmart.
Martha Stewart-lagner, sengetøj, tallerkener, sengetøj.
Alt til dit hjem.
Kmart blev anset for at være billigt.
Men Martha vidste, at et partnerskab
med en detailforhandler ville være fantastisk.
Greenwich Garden Club aflyste vores aftale,
fordi jeg skrev under med Kmart, og de gad ikke noget billigt bras.
Hun forstod, at bare fordi du ikke har mange penge,
kan du godt have god smag.
Det var stærkt.
Hvis du ikke havde hørt om Martha før,
hørte du om hende nu.
Vi ser dig meget i fjernsynet i de her Kmart-reklamer.
Mange tænker nok, det er en sær kombination.
- Synes du det? - Slet ikke.
Alle Kmart-shoppere, og 77 millioner shopper der hver måned...
Virkelig? 77 millioner om måneden?
Ja, og de ønsker sig smukke ting.
Og jeg prøver at få rigtig flotte ting ind i butikken.
Hvad laver de i Kmart, hvis de er...?
På det tidspunkt havde jeg lavet seks bøger,
og mit forlag ville kun have en bog om året fra mig.
Men jeg havde så meget at sige, og jeg tænkte: "Hvad med et blad?"
Der var dameblade,
men de indeholdt ikke den skønhed, den dybde af information, jeg ønskede.
Der var et stort tomrum.
Mit første stop var Condé Nast.
Jeg talte med S. I. Newhouse, og han sagde: "Hvad med navnet?"
Jeg sagde: "Martha Stewart Living."
Han sagde: "Det kan det ikke være."
"Hvorfor ikke?" Han sagde: "Det er Condé Nast."
"Det er vores navn. Condé Nast." Så han beskyttede deres brand.
Jeg gik videre til Rupert Murdoch.
Han sagde: "Jeg lukker blade. Det er ikke vores forretning.
Jeg foreslår at gå til Time."
Time var en mandeverden. De forstod det overhovedet ikke.
Jeg sagde: "Living er et emne, der kan skrives om igen og igen
i de kommende år. Living er ubegrænset."
Han sagde: "Hvis du mener det,
er det måske en god idé."
Vi ville være det moderne dameblad.
Ferier, selskaber, mad, udsmykning, børn, babyer, håndværk.
Alle de ting havde aldrig været samlet på ét sted før.
Vi lavede en smuk udgave, som blev udsolgt.
På grund af recessionen er blad-branchen i dyb krise.
Men i al mørket er der én solstråle.
Martha Stewart Living.
Det blev en sensation over natten. Jeg var på forsiden af næsten alle blade.
Vi blev et af de mest succesrige startup-blade nogensinde.
Byd velkommen til Martha Stewart.
På det tidspunkt sagde mange kvinder: "Jeg vil ikke være en husmor.
Jeg vil have et job og magt."
Hun indså, at mange kvinder i arbejdsverdenen
bevarer en forbindelse til huset.
Martha sagde, du kan være en kunstner på egen hånd.
Skønhed og perfektion kan være en stærk ting.
Jeg er i Westport, Connecticut.
Jeg havde nogle venner, nogle få, men ikke mange.
Min datter sagde:
"Mor, som singlekvinde om sommeren tager man til the Hamptons."
Jeg undersøgte det. Ejendomsmægleren spurgte: "Hvad leder du efter?"
Jeg sagde: "Hvad med liget på den pæneste gade?"
Entreprenørerne sagde: "Hvad vil du lave?"
"Jeg vil lave den smukkeste have med et smukt hus."
Det var tydeligvis hendes vision.
Vi arbejdede på Lily Pond Lane i omkring halvandet år.
Da vi var færdige, var det min 50-årsfødselsdag.
Så jeg besluttede at afholde en storslået 50-årsfødselsdagsfest.
Det var den her kæmpe fest. Alle var til stede.
Folk fra forretningsverdenen,
folk i filmbranchen, tv-branchen.
Det øjeblik, hun var i den verden,
er det, som når poolbolden rammer ti andre bolde,
og det hele sker.
Det var begyndelsen på den bedste æra i the Hamptons.
Hun vil sige, hun var sent ude, men hun følte sig mere fri og bemyndiget.
"Jeg har et nyt liv nu, og jeg vil leve det."
Hun havde flere romancer, end du kommer til at høre om.
Og hun nød dem vist.
Martha gad ikke være i selskab med mænd, som ikke var kloge.
Hun elskede Charles Simonyi. Hun elskede rige fyre, selvom de var sære.
Charles skabte Word og Excel hos Microsoft.
Et geni.
Vi rejste overalt sammen. Det var et andet liv.
Han havde et jetfly, han byggede en båd i Tyskland,
og jeg arbejdede på båden sammen med ham.
Jeg var ikke ivrig efter at date og lede efter en ægtemand et sted.
Jeg fortsatte med at arbejde, tænke, gøre, som jeg altid gør.
Har du haft nogen forhold, hvor du talte om dine følelser?
Nej, derfor har jeg nok ikke haft mange personlige forhold til mænd.
Eksempelvis.
Fordi jeg...
...er ligeglad.
Jeg ved ikke, hvad årsagen er.
Det interesserer mig ikke rigtig at vide:
"Charles, hvordan har du det lige nu?"
Jeg er faktisk ligeglad.
Jeg tænker på: "Charles, hvad laver du? Hvad tænker du på?"
Så jeg drages mod personer, der har gang i noget hele tiden.
Jeg tænker på alt det, jeg laver,
mine projekter og kommende projekter. Ting, jeg gerne vil opnå.
Der er jeg bedst.
Næste skridt var at lave tv.
Men Time var et meget konservativt firma.
TIME WARNER TELEKOMMUNIKATION
De følte, at hvis folk så Martha på tv,
ville de ikke føle, at de behøvede at købe bladet.
Jeg havde altid håbet på at lave tv samtidigt med bladet.
Det hed synergi, det beskidte ord i 1990'erne.
Jeg blev set som skør. Men det virkede.
Hvis du havde spurgt folk, før Martha eksisterede:
"Vil du se et tv-show om en person, der har langt flere penge end dig,
er langt flottere, end du nogensinde bliver,
lever et utroligt liv og gør det hele med sine egne hænder,
havde de sagt: "Fandeme nej."
Men da du lavede det, elskede de det.
Det er en god ting.
Hun underviser bedre end nogen anden.
Du kan forstå det, men vil også gøre det.
Ikke for meget.
Der var en hel generation af unge kvinder, hvis mødre arbejdede,
så de vidste ikke, hvordan de gjorde.
Og hun følte, vi skulle bruge en måde at vise folk,
hvordan man gør det trin for trin.
Det, vi nu kalder DIY, var en revolution for Amerika.
Endelig er et emne, som alle lidt henkastede,
blevet en national dille.
- Det er en dille. - Hvad er emnet?
At leve. At leve i hverdagen.
For mig har altid været et meget alvorligt emne.
Mine herrer, start jeres motorer!
Kmart havde stor succes. Alle købte alt.
Vi tjente $70 millioner om året, direkte til bundlinjen.
Hun så, at hun kunne skabe sit eget imperium.
Martha kunne købe sit navn og sit blad tilbage fra Time.
Hun søgte pengene fra Kmart, som hun fik til gengæld for royalties.
Det viste sig at være en god ting, hvis jeg må citere Martha.
Pludselig ejede vi 100 % af alt.
Og det var begyndelsen på Martha Inc.
Planen var at skabe et firma, der var et multimedie.
Det var min idé at lave planen for firmaet ud fra solsystemet.
Én person i centrum.
Sådan var det ikke blevet gjort før.
Det, der startede som et lille cateringfirma hjemmefra i 1976...
- Jeg elsker det. - ...er blevet
Martha Stewart Living Enterprises,
et multimedieselskab,
der indtjener omkring $200 millioner om året.
Nok det eneste enmandskonglomerat.
Hun var en superstjerne.
Martha Stewart var overalt.
Hun er fri fra Time,
og Martha Stewart planlægger en børsnotering.
En børsnotering er den amerikanske drøm.
MARTHA STEWARTS UNIVERS
Hør lige her.
Martha Stewart.
En den perfekte prinsesse i virkeligheden ondskabens dronning?
Amerika kender hende som den glade husmor.
Jo mere du ved om den kvinde, jo mindre kan du lide hende.
I 90'erne begyndte hun for alvor at få hård kritik i pressen.
"Hun er mentalt ustabil. Hun er skør. Hun er sindssyg."
Det hjalp ikke lige før børsnoteringen.
Da vi skulle på børsen, handlede alt om Martha.
Det hele afhænger af én person.
Folk i finansverdenen sagde: "Vi holder os væk fra det."
Jeg syntes, det var en god forretningsplan.
Men da vi præsenterede den til diverse investorer,
mente bankfolk, det var en sårbar investering,
fordi der var én person i centrum.
De brød sig ikke om idéen om et kvindedrevet firma.
Når det kom til, at Martha var brandet,
så var det bankernes største frygt.
"Hvad hvis en bus rammer hende? Så er brandet ødelagt."
RISIKOFAKTORER
Hendes brand var bygget på omdømme og også hendes troværdighed.
Her er en nyhed. Martha Stewart er ikke så perfekt.
Nu til "Hvad er falsk?" Martha Stewart deltog i Today-showet...
Du har haft for travlt med at strikke dækkeservietter.
Og måske er det derfor, din mand forlod dig!
Jeg har altid undret mig over, hvor meget had nogen besidder.
Jeg tænker, det skyldes, at hun laver noget, vi alle i teorien kan.
Hun gør det bare langt bedre. Det lader til at pisse folk af.
Hvem har dog tid til det?
For hver kvinde med et indviklet honningkagehus
har en million ikke tid til en småkage.
Hun sætter standarden.
Når du ser hendes hjem, føler du dig som en fiasko.
Det modsatte af afslappet er det, Martha Stewart er.
Skabene bliver malet... Nej, det kan du ikke sige.
Lidt humorforladt måske, men hvor sjov ville du være
på fire timers søvn og et liv viet til detaljerne?
Nej, bed ham om ikke at male facaderne.
Hun var en hård chef,
men noget af den adfærd, hun blev kritiseret for,
ville blive hyldet hvis en mand gjorde det.
Det er en kliché nu, men derfor var det stadig sandt.
Hun blev holdt op mod andre forventninger.
Hun kom ind under huden på mænd.
Tanken om, at du kunne være en husholdningsekspert og en kælling.
Det var et sammenstød af idéer.
Knæk den ikke.
En person, der ser eller læser Martha,
bliver måske meget irriteret, fordi de aldrig kan opnå den
perfekte, afslappede, nemme perfektion.
Måske.
Måske laver de aldrig den kage,
men de kan drømme om den.
Kan vi få mikrofonen ud?
Hun byggede et multimedieimperium. Nu vil Martha Stewart erobre Wall Street.
$18 MSLO NOTERING
Troede du, at det her var muligt?
Jeg vidste det fra dag et.
Martha, hammeren en gang mere.
Tænk at opleve alt det.
Al larmen og klokken og smilene,
for man kunne se, at prisen gik op.
Hvordan føles det at have en børsnoteret virksomhed?
Vi er virkelig spændte.
Det er en god ting.
Havde du nogensinde forestillet dig, at dit brand af hjemlighed
ville blive så stort, at du kunne børsnotere virksomheden?
Når man har sit publikums tillid, vil de søge information,
og vi er lærere og vil gerne undervise.
Sælges til 38 lige nu.
Jeg vil gerne skåle for,
at Martha Stewart Living Omnimedia
er en meget god ting
og vil fortsætte med at være en meget god ting i meget lang tid.
Gael Towey, rejs dig også.
Alle kvinderne gik på dametoilettet, og Martha står der og siger:
"Jeg er den rigeste kvinde i verden."
...der værdisætter hendes aktie til $1,2 milliarder dollars.
- Fedt. - God lønningsdag.
Godt for hende.
Du kunne ikke finde nogen, der var gladere på det tidspunkt.
Hun havde opnået al den succes, som en lille pige fra Nutley,
hvis far var sælger og hvis mor var lærer...
Du udstedte aktien, og hvor meget tjente du?
- En milliard dollars. - Er du en milliard dollars værd?
Hvad betyder det at være den første kvindelige selvskabte milliardær i USA?
Folk tog mig alvorligt.
Jeg blev inviteret med på børs-bestyrelsen.
Jeg sad i Revlons bestyrelse.
Vi oplevede en tilførsel af kapital.
Det var raketbrændstof. Vi fik et kontor i Starrett-Lehigh.
Den bygning var forfærdelig.
Men Martha så kun potentiale.
Det var som at være på et olympisk hold med de allerbedste.
Vi producerede flere og flere blade.
Først Living, og så lavede vi Weddings,
og så Baby, dernæst var det Kids,
så Blueprint, og så Whole Living, og bagefter Everyday Food.
Og der var tv-serien. Vi kunne gøre alt.
Resten af verden begyndte at se hendes version.
Joan Didion skrev et kløgtigt essay i The New Yorker
om en kvinde som mig, der bliver magtfuld.
"For kritikerne
repræsenterer hun en svindler, der skal afsløres,
en uret, der skal rettes.
Uanset hvor meget hun har, vil Martha have mere.
Hun vil have det på sin måde og i hendes verden,
ikke i de svedige drengeklubber i fast ejendom eller teknologi,
men i det sarte land med dækkeservietter og bryllupskager.
Dette er ikke en historie om en kvinde, som udnyttede traditionelle evner.
Det er en historie om en kvinde, der fik en børsnotering.
Det her er 'kvindens pluk'-historien,
støvskål-historien, begrav-dit-barn-på-sporet-historien.
Jeg-vil-aldrig-sulte-igen-historien,
Mildred Pierce-historien,
historien om, hvordan dristigheden
blandt selv ufaglærte kvinder kan sejre
og modbevise mændene.
De drømme og den frygt, som Martha Stewart tapper ind i,
er ikke en 'feminin' hjemlighed,
men kvindelig magt.
Det er kvinden, der sætter sig ved bordet sammen med mændene,
som, med forklædet på, går væk med chipsene."
De geniale mænd og bankfolk
kunne ikke se værdien i idéen om multimedier.
De så det ikke.
Men vi viste, de tog fejl.
Det var toppen af succes.
Og det varede ved i en periode,
og så gjorde det ikke.
Jeg var på vej til Cabo i Mexico,
og jeg rejste med min ven Mariana Pasternak.
Vi stoppede for at tanke i San Antonio i Texas.
Jeg ringede til kontoret,
som en pligtopfyldende direktør for et børsselskab i New York ville gøre.
Min assistent sagde, at min børsmægler havde ringet angående ImClone.
ImClone var et bioteknologisk firma startet af en af mine venner, Sam Waksal.
Dr. Waksal havde skabt et medikament ved navn Erbitux,
der potentielt kunne kurere flere sygdomme.
Så jeg ringede til Peter Bacanovic, som var min mægler.
Det var en meget kort samtale:
"Aktien falder, lad os sælge." Jeg sagde: "Godt, sælg."
Jeg fortsatte mod Cabo.
Jeg tænkte ikke over det igen.
Seks måneder senere gik det amok.
FBI anholdt Sam Waksal kl. 6.30 i morges.
Begik du insiderhandel?
Den 26. december sidste år erfarede Samuel Waksal,
to dage før offentliggørelsen, at FDA ikke ville godkende Erbitux.
Anklagere sigtede Waksal for at advare to familiemedlemmer.
Han er et af mange eksempler på direktører,
der anklages for at berige sig selv og deres partnere,
mens mange aktionærer mister en formue.
Dengang legede rige personer med aktier,
og de besluttede, loven ikke gjaldt for dem.
Disse moderne slyngler tjente millioner,
mens de ledte deres firmaer mod finansiel ruin eller værre.
Det mest passende ord er skandaløst.
Justitsministeriet oprettede en taskforce,
der fokuserede på økonomisk kriminalitet. For folks tillid forsvandt
med alle de skandaler.
Hvordan er der troværdighed, når de gør ting,
du læser om næsten dagligt?
INVESTORERNES TILLID I FARE
I forhold til InClone er tidsforløbet følgende.
Regeringen så, at flere personer solgte ImClone-aktier
før annonceringen af, at resultatet blev dårligt.
FDA MEDDELER ERBITUX-AFVISNING
Der dukker navne op.
Blandt dem er Martha Stewart.
Martha Stewart.
Det var en overraskelse, da mit advokatfirma ringede og sagde,
at jeg blev anmodet af statsadvokaten om
at dukke op for at svare på spørgsmål om mit salg af ImClone.
Vi kørte ind til centrum i en taxa. Mine advokater sagde:
"Hvis noget er uklart, siger du bare: 'Jeg husker det ikke.'"
Jeg var ikke bange. Jeg mente, jeg var uskyldig.
Mine advokater syntes det samme.
Jeg gjorde, som mine advokater bad om.
Jeg var så ærlig, som jeg kunne være. Og jeg sagde, når jeg ikke huskede det.
Og arbejdede så igen.
Offentligheden hørte ikke om efterforskningen før juni 2002,
da Sam blev anholdt.
Så begyndte cirkusset.
De undersøger også Waksals ven, Martha Stewart,
der solgte ImClone-aktier samme dag som Waksals familie.
Aktier i Martha Stewart Omnimedia
er braget ned med 22 %, siden ImClone-nyheden kom frem.
Det juridiske hold...
Jeg blev rådet til at tie.
Dårligt råd.
Hun mistede mange penge. I stedet for sælge
må hun måske købe ting i Kmart.
Virksomheden eksisterer udelukkende
for at fremme direktørens livsstil og brandimage.
Så hvis det image tager skade, lider virksomheden meget.
Sikke en smuk dag i New York, hvad?
Så smuk, at Martha Stewart foretog sin insiderhandel udenfor.
Det er sandt.
Stewart undgår kameraer, men det har ikke stoppet spørgsmålene.
Martha var interessant for medierne.
Det skulle adresseres.
Stewart skriver, at hun "ikke besad upassende oplysninger,
og at transaktionen var helt lovlig."
Martha er her, som hun er hver uge på The Early Show.
- Godt at se dig. - Vi skal lave salat, men...
Men jeg vil først spørge om nogle ting.
Du har erklæret, at du ikke begik insiderhandel.
Men du har ikke kommenteret på det offentligt. Hvad siger du til anklagerne?
Som du forstår,
er jeg involveret i en efterforskning med meget alvorlige implikationer.
Og mange personer er involveret i denne efterforskning,
og lige nu må jeg ikke komme med nogen kommentarer.
Jeg håber, at sagen bliver løst i den nærmeste fremtid.
Verden ville høre, hvad der skete med aktiesalget,
og intet svar var godt.
Jeg har intet at sige til det. Jeg må ikke sige noget.
Som sagt tror jeg, det bliver løst i den nærmeste fremtid.
Og jeg bliver frikendt for enhver latterlighed.
Jeg ved, image er enormt vigtigt for dig
og alt, du har skabt i årenes løb.
Midt i det hele er virksomhedens aktier faldet.
Der har været mediekaos i den sidste uge.
Hvordan var det at være i det?
Værten pressede hende virkelig, og...
Jeg vil fokusere på min salat.
"Jeg vil bare lave min salat."
På direkte tv.
Så det var ikke godt.
Det var straks i pressen.
MARTHA I ORDKLØVERI
"Kan ikke tage det."
Der var masser af ting, der gav næring til historierne.
Fotos af hende og Sam.
Historien var i live.
Der var enorm meget negative skriverier i ugeblade.
Journalister ville gerne fremme sig selv,
og hun var deres mål nummer et.
Det var utroligt.
Det blev ved.
Den måned, sommer, efterår, det holdt aldrig op.
DER KAN MAN BARE SE!
Alles fokus, især regeringens,
var på, at Sam havde advaret Martha om FDA-nyheden.
Det er en rigtig forbrydelse.
Men hun talte ikke engang med ham, indtil efter hun havde solgt.
Sam var i store problemer.
Ingen kunne slippe afsted med det. Jeg forstår det ikke.
Men hvad angår Martha, så fortalte han det ikke til hende.
Så Marthas advokater var meget lettede.
Folk fra SEC og justitsministeriet var der.
- Spurgte de ind til Martha? - Ja.
- Meget? - Ja.
Jeg skulle sige, jeg fortalte hende det.
Havde jeg gjort det, var jeg ude af problemer.
Jeg fornemmede, at hvis de kunne få ram på Martha,
ville de blive utroligt glade.
Jeg ringede til min mor.
"Mor, de vil sige, jeg advarede Martha, så lader de mig være."
Hun siger: "Sig, du gjorde." Det var sjovt. Men det gjorde jeg ikke.
Jeg gav ikke Martha Stewart insiderinformation. Punktum.
Forresten, bare så alle ved det...
Ved I, hvem der ville have, jeg sagde det?
Jim Comey.
JAMES COMEY - STATSADVOKAT SYDLIGE DISTRIKT I NEW YORK
Godeftermiddag.
Vi er her for at meddele, at der er rejst tiltale
af dette kontor, og SEC rejser civil tiltale
mod Martha Stewart og Peter Bacanovic.
Lad mig nævne, hvad der ikke er i anklageskriftet.
Stewart og Bacanovic er ikke blevet sigtet med kriminel insiderhandel.
Det virker måske sært ved første øjekast.
Men efter min mening er det passende i denne sag.
Peter Bacanovic og Martha Stewart
havde ikke talt med nogen i Waksal-familien.
Så deres handling var ikke ulovlig.
Regeringen måtte reducere anklagerne.
Straffesagen handler om at lyve.
At lyve for FBI, lyve for SEC og lyve for investorer.
Folk sagde: "Hvordan kan du blive anklaget for at lyve om noget, du ikke gjorde?"
Det var et godt spørgsmål.
Hun blev ikke sigtet for insiderhandel,
men under interviewet følte vi, hun ikke talte sandt om, hvorfor hun solgte.
Hun sagde, hun ikke huskede, hun fik at vide, at Waksal'erne solgte,
og derfor solgte hun ikke.
Men vi mente, at hun vidste, at Sam Waksal solgte aktierne.
At lyve for FBI er en forbrydelse med store konsekvenser.
Comey elskede teater og var tydeligvis meget ambitiøs.
Han blev vicechef for justitsministeriet, chef for FBI.
Hvis de to personer blot havde gjort, hvad forældre har lært børn i æoner.
Selv hvis du er i en svær situation, er løgne ikke løsningen.
"Det handler om at lyve." Helt ærligt.
95 ud af 100 anklagere ville ikke føre den sag.
Comey var selvretfærdig
og gjorde gerne ting, andre ikke ville.
Med Martha kunne de vise, at de bekæmpede selskabernes svindel,
selvom det intet havde at gøre med hendes selskab.
Mange mener, at Martha Stewart bliver udpeget,
fordi hun har succes og er en kvinde.
Hvorfor Martha Stewart?
Martha Stewart retsforfølges ikke på grund af, hvem hun er,
men hvad hun gjorde.
Jeg aner ikke, hvad de tænkte.
Måske var de en flok stolte mænd, som ikke kunne klare at blive ydmyget,
hvis de ikke kunne bevise insiderhandel, og de søgte hævn.
Eller måske var de bare en samling af hellige skvat.
Hun retsforfølges nu i en meget højtprofileret sag
angående noget, der ikke var en forbrydelse.
- Det går mange på. - Det er irriterende.
- Hvorfor går de efter hende? - Bag barrieren!
Mange kommentatorer mente, de ville statuere et eksempel.
Marthas handel,
der fik hende i problemer, var omkring $45.000 værd,
et meget lille beløb i det store hele.
Alle spurgte: "Hvad hvis en bus rammer hende?"
Ingen sagde: "Hvad hvis hun anklages for at lyve for FBI?" Det sagde ingen.
På CSB Market Watch,
Martha Stewart-skandalen har påvirket hendes mediefirma.
Et fald på 86 % fra sidste år.
Hver ny detalje, der går imod hende,
mødes med øredøvende jubel mange steder.
Pressen var meget efter Martha. Martha personligt, ikke virksomheden.
Den mest hemmelige fornøjelse.
At se Martha Stewart suse ind i et retshus under en paraply.
Der var en ondskabsfuldhed i folks holdning til Martha.
- Hvorfor elsker folk at hade hende? - Man vil altid se frk. Perfekt fejle.
Du får de stærkeste følelser frem i folk.
Hvorfor hader så mange personer dig?
Det er dag et i Martha Stewarts obstruktionsretssag,
og hele verden ser på.
Retssager handler om to fortællinger.
Og deres fortælling var ret nem at præsentere.
Fancy Martha modtog et tip, og så løj hun om det.
Vores fortælling
handler om en kvinde, der er berømt for at være i kontrol
og for at være perfektionist, og hun husker ikke, hvad der skete.
Den er svær.
- Godmorgen. - Hvordan har du det?
Super.
Hun kunne have erkendt sig skyldig. De talte om at få løst sagen.
Men hun ville ikke indrømme, at hun havde løjet.
Du skal rejse dig og sige: "Jeg løj bevidst for regeringen."
Jeg spurgte hende ikke, om hun syntes, hun var skyldig.
Hun havde haft svært ved at indrømme fejl.
Med sin kropssprog og opførsel fastholdt hun sin uskyld til det sidste.
Men som dagene gik,
blev det mere og mere tydeligt, at det her ikke gik godt for hende.
Retssagen udviklede sig hurtigt til:
"Løj hun, da hun sagde, at aktiesalget intet havde at gøre med Sam Waksal?"
Så det centrale spørgsmål var:
"Hvordan kan vi vide, om hun fortalte sandheden?"
Det viste sig,
at personen, der vidste det, var Peter Bacanovics sekretær.
Douglas Faneuil.
Stjernevidnet er en ung 28-årig,
som regeringen vil bruge til at bevise, at Martha Stewart løj
om grunden til, hun solgte sine aktier i ImClone for to år siden.
Doug Faneuil var det vigtigste bevis.
Bacanovic bad ham om
at fortælle Martha Stewart, at Waksal solgte sine aktier,
så hun kunne handle.
Faneuil sagde, Bacanovic beordrede ham til at fortælle Stewart om Waksal-salget.
Hans vidneudsagn virkede helt sandfærdigt,
herunder at Martha behandlede ham ad helvede til,
fordi folk vidste, at Martha var et svin mod underordnede.
"Jeg er aldrig blevet behandlet værre af en fremmed i telefonen.
Hun lagde røret på."
Han fortalte ikke kun om begivenheder, der inkriminerede Martha,
men han fortalte om Martha. Hvilken person hun var.
"Hun lavede den mest latterlige lyd, jeg har hørt fra en voksen,
lidt som en brølende løve under vandet."
MARTHA KALDTE MIG ET !@#$%: VIDNE
Vi kunne pludselig kigge ind til den rigtige Martha,
den her grove bølle,
som mange i New York kendte til, men offentligheden gjorde ikke.
Faneuil beskrev Stewart som uhøflig i telefonen,
og hun truede endda med at flytte sin konto,
hvis pausemusikken i telefonen ikke blev ændret.
Anklagemyndigheden
ville karakterisere Martha Stewart som en besværlig, grov person.
De ville skildre hende som skurken, og det havde de succes med.
Martha Stewart har virket smålig, nedgørende og som en dårlig person.
Selvom det burde være ligegyldigt i en sag som denne, er det ikke tilfældet.
Så bliver mænd opmærksomme,
at en kvinde er uhøflig og afvisende over for en mand.
Handler det kun om, at hun er en kvinde? Vil du overbevise mig om det?
Det er en målrettet retsforfølgelse
af er person, der er en kvinde, men en bestemt slags kvinde,
en vildt succesrig kvinde, en arrogant kvinde.
Vi frygter, at det signalerer, at du ikke kan være en kælling.
Det er en kællingejagt.
Vi var der kun, fordi hun var berømt og i store problemer.
De faktorer sælger aviser.
Vi ville alle have vores bid.
Martha er meget optaget af, hvordan folk opfatter hende.
Og der var ubønhørlig meget presse, næsten udelukkende negativ.
Det var uanstændigt.
Og jeg måtte bevare roen, holde hoved oppe og ikke græde.
Kvinder i erhvervslivet græder ikke.
Man græder ikke.
Sagen fortsatte,
og bevisernes trommeslag tog til i lydstyrke,
og det nåede crescendo med Mariana Pasternak...
som var sidste søm i kisten.
Hun var min bedste ven.
Jeg var brudepige til hendes bryllup.
Gudmor til hendes børn.
Mariana Pasternak og Martha var fortrolige,
og hun var med på ferien med Martha, mens det her fandt sted.
Martha nævnte kort, at hun solgte sine ImClone-aktier.
Hun vidste, hun ikke skulle have fortalt mig det.
Hun gjorde mig til vidne.
Godeftermiddag.
Husker du, at du talte med frk. Stewart om mæglere, mens I var i Mexico?
Jeg husker en kort udtalelse, nemlig:
"Er det ikke rart at have mæglere, som fortæller dig de ting?"
Det var som et tordenskrald i retten.
Det var en ødelæggende udtalelse.
Det støttede regeringens sag. Martha modtog et hemmeligt tip
fra sin mægler, Peter Bacanovic.
At Waksal-familien solgte aktier i ImClone Systems.
Og det afslørede, at hun var en løgner.
Ifølge hende vidste Martha Stewart,
at Sam Waksal solgte sine ImClone-aktier. Det er et afgørende spørgsmål i sagen.
Jeg vidnede ærligt, som jeg var juridisk forpligtet til.
Derfor sagde jeg de ord.
Og jeg kiggede ud i retssalen, og jeg så Marthas øjne,
det iskolde blik i hendes øjne. Jeg vidste, vores venskab var forbi.
Da Mariana kom op på vidneskranken, var hun et ødelagt menneske.
Hun var bange og fik at vide, hvad hun skulle sige.
Det gjorde mig trist.
Hun var et menneske og var under et enormt pres.
Og man kunne se, at hun så såret ud.
Lad Martha være i fred!
Vi var forfærdede.
Det var meget oprørende at se, hvad hun var ude for.
Hun er en skat. Lad Martha være i fred.
Stewarts støtter samles uden for retshuset og venter på afgørelsen,
og juryen vil gå sagen igennem indenfor.
Analytikere siger, problemet for regeringen er,
at selvom vidnerne var troværdige, gav det aldrig den rygende pistol.
Det bedste forsvar er, at sagen aldrig skulle være bragt.
At juryen skal spørge sig selv:
"Det virker godt nok som selektiv retsforfølgelse."
På den anden side, hvis de kun fokuserer på spørgsmålet:
"Tror vi på, at hun modtog et slags tip?" Så er Martha Stewart i knibe.
Man står op, når de går ind.
Det er et utroligt anspændt øjeblik.
Medlemmer af juryen,
jeg har modtaget jeres dom, og jeg vil nu læse den op.
Tiltalte Martha Stewart...
Skyldig i alle de anklagepunkter.
SKYLDIG!
New York Post- damen var der
og så virkelig selvtilfreds ud.
Hun havde skrevet forfærdelige ting under hele retssagen.
Hun er gudskelov død nu. Man skal...
Ingen skal finde sig i det lort, hun skrev.
Min datter besvimede, da de læste dommen op.
Den stakkel.
Det var så skræmmende og uforståeligt.
Så vågnede jeg og var der desværre stadigvæk.
Martha Stewart, nu en dømt forbryder, forlod retsbygningen til spredte jubelråb.
Vi elsker Martha!
Det var så skræmmende for mig, at jeg skulle opleve det.
Være et trofæ for idioterne i den amerikanske anklagemyndighed.
Anklagerne skulle proppes i en foodprocessor, der kørte.
Jeg var et trofæ.
En fremtrædende kvinde, den første milliardærkvinde i USA.
"Vi fik hende."
Jeg får at vide, at handlen er blevet stoppet
med Marthas aktie.
Efter dommen dykkede prisen til lidt over ti dollars.
Analytikere tror, den vil falde yderligere og kan ramme $5.
Stewarts tv-show blev aflyst i dag af 18 CBS og UPN-stationer.
Annoncører er flygtet fra hendes blad.
Hun var et af de stærkeste brands nogensinde.
Stærkere end Coke og McDonald's.
Fængslet ventede,
og Martha Stewart lagde afstand til mediefirmaet, hun skabte
og trak sig fra bestyrelsen i Martha Stewart Living Omnimedia,
og hun fratrådte som chef.
Jeg var på toppen af verden.
Jeg sad i bestyrelsen hos New York Stock Exchange
og hos Revlon Corporation.
Jeg mistede mit firma og bestyrelsespladser.
Helt igennem forfærdeligt.
EN DÅRLIG TING
Der er total panik lige nu i Martha Stewart Living.
Det er slut for Martha Stewart Omnimedia.
Hun er skuffet over følelsen af, at hendes liv er spildt.
Alt, hun udrettede, bliver ignoreret på grund af noget trivielt,
der måske ikke skete.
I UGERNE FØR STRAFUDMÅLINGEN
INVITEREDE MARTHA STEWART ET FILMHOLD MED TIL SIN PÅSKEBRUNCH.
Mange vil vide, hvordan du har det.
En interviewers stemme skal ikke ind over.
Nej, vi gør... Vi vil forsøge at gøre det hele med din stemme.
Så skal du måske bare tale om...
Sig: "Snak om det her." Stil ikke et spørgsmål.
- Sug maven ind. - Kom nu.
Er du klar?
Rigtig sødt.
Det er påskedag, 2004.
Og jeg har inviteret
et sted mellem 16 og 20 personer til brunch.
Menuen står på hårdkogte æg, som jeg har lavet,
blodappelsinkage, som Alexis laver.
Laksen...
En måned før dommen. Jeg ved ikke, hvad der skal ske.
Hvordan forbereder man sig på, hvad der kan ske?
Du tager til tandlægen, du tager til gynækologen,
og du sørger for at være i den bedste form, du kan være i,
så din krop og dit sind kan klare, hvad der kommer.
- Skal knoglen ud? - Ja, det er idéen.
Her... Skal jeg vise dig det?
Pressen skildrede mig som en person, jeg ikke er.
Jeg har ikke været den onde, stygge og forfærdelige person,
som visse publikationer har skrevet.
Jeg er streng og krævende,
og jeg er alle de gode ting, en succesfuld person besidder.
Jeg kritiserede for nylig en tekop. Jeg sagde: "Sælger den godt?"
En ung mand sagde: "Nej." "Ved du hvorfor?"
"Tag tekoppen. Kan din finger være i tekoppens håndtag?"
Det så han som en grov kritik.
Men jeg fik at høre for at sige det.
At kritisere et håndtag på en tekop for mit eget selskab
blev set som en negativ ting. Jeg ser det som en god ting.
Brug aldrig sæbe på det.
Aldrig.
Det var aldrig kommet i vores blad førhen.
Og jeg skal gå på listesko ved sådan en idi... tumpe?
Hvilken kniv bruger du til at skære?
- Den. - Er det ikke en dum kniv?
- Jeg ved det ikke. - Hvorfor?
Hvorfor bruge en lille kniv til en stor appelsin?
Ved du, hvor hurtigt en stor kniv skærer?
Film det ikke, for hvad skal jeg gøre?
Okay?
Brug en stor kniv til at skære appelsiner, okay?
Man skal være opmærksom og effektiv.
Se, det er meget nemmere. Okay?
Har du besøgt et fængsel?
Nej, det har jeg ikke.
- Ved du, hvordan det er? - Nej, ikke rigtig.
Kropsvisitationer...
I et halvåbent fængsel er der nok ikke kropsvisitationer.
- Jo, Martha. - Måske ved jeg det ikke.
Du bør måske undersøge fængselslivet.
Jeg vil ikke lyde dum og vil ikke tale om det.
Kan du klare det? Uanset hvad?
I ser området uden for retsbygningen på Lower manhattan.
Martha Stewart kommer ud af retsbygningen,
efter hun fik sin straf af dommer Miriam Cedarbaum.
Fem måneders fængsel, fem måneders husarrest,
to års prøvetid og en bøde på $30.000.
Da hun blev dømt, var det meget følelsesladet.
Red Martha!
Så chokerende.
Uretfærdighed!
VI ELSKER DIG MARTHA
Velkommen til Alderson,
fængselsbyen, der er Martha Stewarts hjem de næste fem måneder.
Måske kaldes den Camp Cupcake,
men den føderale fangelejr i Alderson, West Virginia, er ingen picnic.
Fængselsbetjente kan ikke garantere nul chikane for den berømte fange.
Følger vi efter hende og sørger for, at ingen fange generer hende?
Nej.
Stewart har haft så meget kontrol.
Hvor svært bliver det for Martha Stewart at opgive kontrollen?
Det bliver forfærdeligt for Martha Stewart.
DAG 1 AF 150
"Fredag, den 8. oktober.
Notat klokken 5.55.
Perleørering okay, men der var spørgsmål.
Ingen kontaktlinser tilladt. Smed dem i æske.
Fysisk undersøgelse, frataget alt tøj.
Squat, armene ud,
host.
Ydmygende."
Jeg skulle gøre det pis, man ser i film.
Man fatter ikke, man udsættes for det.
"Ført til rum J11, anden sal.
Mit rum indeholder en gammel køjeseng,
metalfjedre og metalramme.
Fjedrene er meget slappe, så det er et usundt sengesæt.
Jeg foretrækker øverste køje.
Men er du over 62, får du automatisk en lavere køje."
DAG 2 AF 150
"Klokken 4, vågner.
Klokken 5, brusebad, shampoo.
Klokken 7, 'kaffe.'
Det, der bekymrer mig, er den dårlige kvalitet af maden
og manglen på noget som helst frisk.
Der er meget stivelse og kulhydrater, meget fed mad.
Ingen sund mad."
Vi fik den værst tænkelige kaffe.
Jeg drak alligevel ikke kaffe, men den kaffe var horribel.
Og mælken... Alt var horribelt.
"Besøg på biblioteket. Så Grand Canyon, Reader's Digest Series.
Man skal bruge tiden på at lære noget nyt hver dag.
Det er en joke at placere mig her. Og det lader alle til at vide."
DAG 6 AF 150
"I dag så jeg to velklædte damer gå, og jeg fik forbi dem
og nævnte den flotte varme morgen, og hvor køn den var.
Da jeg indså, på grund af den store sølvnøglering,
at de var vagter, berørte jeg nøgleringen let.
Senere fik jeg at vide, at jeg aldrig måtte røre en vagt
uden at forvente store konsekvenser.
Jeg undskyldte selvfølgelig, men hændelsen var så lille,
at jeg ikke tænkte over det resten af dagen."
Jeg blev smidt i isolation for at røre en vagt.
Ingen mad eller vand en hel dag.
Det hed jo Camp Cupcake. Det var kælenavnet. Camp Cupcake.
Det var ingen cupcake.
Jeg var på besøg næsten hver weekend.
Jeg kom natten før og stod op klokken fire om natten
og medbragte store tæpper,
fordi du skulle stå på række uden for din bil for at få et bord.
Jeg så hende gå ind
i fængselstrøje og briller.
Og jeg havde aldrig set Martha gå med briller før.
Hun blev lidt forlegen,
især med en som mig, hun havde kendt så længe.
Nogle personer ville gøre noget mod hende. De ville gøre hende fortræd.
Når du gik hjem i mørket, kunne du være blevet overfaldet.
Folk blev overfaldet, slået og tæsket.
Den slags skete.
Jeg blev advaret.
Men blev ikke beskyttet.
DAG 17 AF 150
"Endnu en dag.
Jeg besøgte drivhusene.
Her er ingen gødning, ingen potter, frø og den slags.
En lille have designes og plantes af en fange, der skal være her længe.
Hun har heller ingen ressourcer.
Jeg gav hende nogle havebøger, og hun var meget taknemmelig.
Fængsel gør intet for at reformere, uddanne og få folk til at få det bedre
eller få folk til at gøre noget bedre."
DAG 19 AF 150
"Charles Simonyi. Hvordan har du det?
Jeg har ikke fået en e-mail eller besked fra dig i lang tid.
Jeg vil gerne høre fra dig."
Hvorfor kom din kæreste kun på besøg én gang?
Han kunne ikke lide at være i fængslet.
Han var på sin båd og sejlede rundt i verden.
VI SES MEGET SNART.
INDTIL DA, KRAM.
Det gjorde mig ked af det.
DAG 22 AF 150
"Dagene ligner hinanden meget.
Og jeg føler mig lidt isoleret.
Lidt alene.
Lidt ensom.
Jeg føler mig meget ubetydelig i dag,
som om ingen ville savne mig, hvis jeg ikke vendte tilbage."
Du nedskrev dine tanker om...
Ingen ville savne dig, hvis du ikke kom ud?
Jeg måtte bevare mit selvværd
og min overbevisning om, jeg var et godt menneske.
Det var en ret frygtelig tid.
Her er en pige fra en familie
på otte fra Nutley, New jersey, der lever beskedent, får en god idé,
opbygger det til noget godt og tjener penge på det.
Det er min historie.
Og så falder ned i et hul.
Og det hul... Jeg måtte kravle ud af det skide hul.
"Stod op kl. 6, gik i bad, tog tøj på,
rengjorde toilettet ovenpå, mit ugejob.
Jeg gik til kapellet, og muslimerne
havde bedt mig være taler foran en forsamling af interessante sjæle,
som vil forbedre sig selv og deres situation.
Jeg bad dem være iværksættere,
hvis de fik en god, unik idé,
der ville hjælpe andre, som mange havde brug for eller ønskede.
De ting, jeg havde sagt i mange år,
som stadig giver mening.
Og alle pigerne lærte noget af det her,
af mine ord."
Jeg blev bedt om at hjælpe med forretningsplaner.
Det var interessant at høre disse kvinder håb og drømme.
Først var hun lidt kommanderende. Hun var vant til at være chefen.
Men hun indså hurtigt, at vi alle var i båden sammen.
"Susan Spry valgte mælkebøtter, syre, skovløg og hvidløg
og gav mig halvdelen af høsten.
Hun har været her i 12 år. Klog. En gartner under oplæring.
Hun er glad for at have nogen at tale med om havearbejde,
plukning og sundhed og grøntsager.
Jeg ser frem til et festmåltid."
Martha forsøgte at gøre livet behageligt.
Hun sagde: "Jeg vil spise middag. Vi laver agurkesandwicher."
Jeg tænkte: "Hvad er agurkesandwicher? Jeg ved ikke, hvad det er."
Hun var sympatisk over for alle.
Hun ville gerne være en del af alles liv der.
"Tiden går hurtigt, og snart er jeg tilbage i min verden.
Der er meget at tale om, tænke over og planlægge.
I marts skal alt være klar, så jeg kan arbejde straks."
DAG 149 AF 150
Godaften.
Selvom Martha Stewarts fængselstid først slutter søndag,
mener man, at hun kan være ude allerede i morgen tidlig.
Lige i tide til foråret og næste kapital i Martha Inc.
"Fængsel.
Hvordan var det?
Var jeg bange? Var jeg bekymret? Kedede jeg mig?
For første gang i mange år havde jeg tid til at overveje og ikke bekymre mig.
Til at slippe af med tre års stress.
Nye venner.
Nye idéer kom frem.
Evnen til altid at være produktiv.
Min tilbagevenden til mit liv falder sammen med forårets komme
og alt, der er frisk og nyt."
Vi blev tætte og gode venner.
Vi hjalp hinanden i en svær tid.
Jeg tror, Martha havde en stor indvirkning på mig.
"Og jeg ønsker, af hele mit hjerte,
at jeg kan hjælpe alle de kvinder med at få et bedre liv,
for dem, deres børn og deres familier."
DAG 150 AF 150
Martha Stewarts fem måneder i et føderalt fængsel er slut.
Der er hun, Martha Stewart.
Hvordan har du det?
Vi hentede hende,
og mine første ord til hende var: "Hvad fanden har du på?"
I fængslet var der de bedste håndværkere.
Den smukke poncho var en gave fra en af de indsatte,
og den så godt ud, da jeg forlod fængslet.
Min kæreste Charles sendte sit fly for at hende mig.
Jeg var glad for at komme væk derfra.
Til tordnende bifald på Manhattan i dag
vendte Martha Stewart tilbage til arbejdet efter nogle fridage.
Hun takkede de ansatte på Martha Stewart Omnimedia.
Jeg elsker jer alle af hele mit hjerte.
Og jeg er glad for at være hjemme.
Før havde hun været bekymret for, hvad folk tænkte om hende.
Og det værste, der kunne ske, skete.
50 MÆGTIGSTE KVINDER I BUSINESS
Og hun overlevede.
Hun blev sat fri ved at komme i fængsel.
"JEG KAN IKKE BLIVE ØDELAGT"
Jeg er fri.
Ingen fodlænke.
Mark Burnett, skaberen af The Apprentice, foreslog et dagligt show, The Martha Show.
Og jeg var spændt, for det ville jeg da rigtig gerne.
Er du tilbage?
Jeg håber, jeg er genopstået som en lærer,
som en kilde til god information.
Vi blander krydderierne, og så skal det gnides i kødet.
Wow.
Okay.
Mark Burnett ville have et talkshow med diverse gæster,
og jeg ville gerne have mit eget læringsformat.
Hun var sårbar på det tidspunkt.
Hvis Martha ikke var i fængsel, havde hun ikke talt med Mark Burnett.
Hun mistede kontrollen.
Og resultatet blev ikke det, hun eller publikum forventede.
Det føltes forceret.
Jeg kunne lære dig noget i dag.
Laver du meget mad derhjemme?
Jeg kan ikke se for mig, at Martha vil bruge sin tid sammen
med kendte, der ikke var eksperter i det, de nu lavede.
De skide tv-shows var ondskabsfulde.
Folk var fascineret af Martha Stewart, ikke fordi hun omgikkes berømtheder,
eller fordi hun var en berømthed. Men på grund af det, hun stod for.
Og showet var ikke autentisk for Martha.
Mark Burnett mistede formålet med Martha Stewart.
Livepublikum og høj musik og...
Det var mere som et fængsel, end det var i Alderson.
Når hun kontrollerer alt,
virker det bedre, end hvis hun lader en anden om det.
Martha ville så mange ting.
Men hun måtte ikke være direktør på grund af dommen.
Stewart giver den fuld gas med at redde sit selskab.
I år rapporterede de tab for $35 millioner.
INDENLANDSK KNIBE
Genforhandlingen af Kmart-kontrakten var ynkelig.
De tilbud, vi fik, var ikke så lukrative.
Når du ikke tjener det, du skal tjene, opstår der meget forvirring.
Og autenticiteten var sværere og sværere at holde fast i.
Man kan ikke gøre alt perfekt.
I 00'erne
blev Martha Stewart Living Omnimedia
et mere og mere udfordret og skrumpende selskab.
Hendes sociale og kulturelle relevans forsvandt stille og roligt.
Når først Martha ikke sad i direktørstolen,
ville det ikke gå lige så godt.
Martha havde ikke kontrollen til at genrejse selskabet.
Selskabet var børsnoteret.
Nogle ting kunne Martha ikke blande sig i, og hun havde intet at skulle have sagt.
Det var svært for Martha at acceptere.
Jeg var langt mere adræt før fængslet.
Og mit liv blev lidt mindre spændende.
Og det påvirkede mit forhold til Charles.
Vi havde planlagt en stor rejse.
Vi besøgte Islands præsident, og vi lå i sengen,
og han sagde: "Martha, jeg skal giftes.
Jeg skal giftes med Lisa."
Jeg sagde: "Lisa hvem?" Han havde slet intet sagt.
"Og hendes forældre ønsker ikke, at jeg taler med dig igen."
Det var det mest forfærdelige, en person kunne gøre.
Hvordan kan en mand, der var sammen med mig i 15 år,
bare gøre sådan?
Sikke en dum ting at gøre mod nogen, som du faktisk holdt af.
Så nummer to "skilsmisse."
The Wall Street Journal rapporterer,
at Martha Stewart sælger sit imperium,
Martha Stewart Living Omnimedia, til et licensfirma...
...sekventielle licenser på en række brands,
deriblandt ting i Jessica Simpsons samling
og Linens 'n Things.
Det var et knusende øjeblik, for det var enden på en æra.
Der er tidspunkter i livet, som er vendepunkter.
Når jeg ser tilbage, tænker jeg, at det fuckede alt sammen op.
Hun havde haft et firma, der havde været mange milliardar værd.
Det havde været kæmpe. Hele verden havde været anderledes.
Forestil dig det.
Mit selskab blev grundlagt af mig,
baseret på mine idéer, kreativitet og mine indre tanker.
Men ikke længere. Når det ejes af en anden,
er det ikke det samme som at have dit eget selskab.
- Hvor mange penge? - Tabte jeg?
Personligt er det nok...
- $500 millioner? - Nej, nok mere end en milliard dollars.
- Mere end en milliard? - Ja, og...
Nå, lad os kigge mod fremtiden.
På det tidspunkt, hvis man tror på magi,
tror jeg, min magi var skadet.
Jeg var ikke så dygtig som før.
Noget bremsede mig.
Men jeg har to mottoer.
"Lær noget nyt hver dag."
Det andet er: "Når du er færdig med at ændre dig, er du færdig."
Skift haven ud, hvis den er dårlig.
Riv den op og begynd forfra.
Justin!
Justin Bieber var på sit livs laveste punkt.
Hvad sagde du?
Jeg tæsker dig fandeme.
Så hans manager og Justin
så Comedy Central Roast som en mulighed.
Så Justin kom de her ulykker i forkøbet, der skete overalt omkring ham.
Der var meget på spil.
Intet er forbudt. Man rammer overalt.
Justins manager ringede en dag og sagde:
"Jeg har den fedeste ting. Jeg har Martha Stewart."
Martha, kig herover!
Martha er en legende med egne erfaringer, for hun var i fængsel.
Og det var også den kurs, Justin var på.
Det var en intervention.
Martha havde ikke været på tv i nogle år.
Og kulturelt var hun blevet ret irrelevant.
Hvad tænkte du, da de bad dig om at deltage?
Cool.
Det kom ud af ingenting. Det var bare... hvad?
Min publicist sagde:
"Det her er lidt uden for dit miljø, Martha."
Min datter sagde: "Okay, mor, lav bare Comedy Central.
Har du set en Comedy Central Roast?"
Og jeg sagde: "Det tror jeg da."
Jeg havde ikke set noget.
Hey, Martha!
Godaften, mit navn er Kevin Hart.
Og velkommen til Comedy Central Roast af Justin Bieber.
Ja!
Vi giver ham den røvfuld, han fortjener.
Det gør vi.
For alle de forvirrede sorte, der ser den gamle hvide kvinde.
Det er Martha Stewart.
Ja, lige der.
Det er Martha Stewart.
Hun tog trøjen af i mit omklædningsrum.
Hold op. I skal ikke misforstå mig.
Jeg skulle bare kneppe hendes patter! Ja!
Jeg letter bare stemningen lidt. Undskyld.
Alexis sagde: "De disser altså også dig."
Det var jeg ligeglad med.
Der er rart at se dig interagere med sorte for første gang siden fængslet.
Det er skønt.
Martha er så gammel, hendes første menses skete i Renæssancen.
Vi blev virkelig overraskede over,
hvad alle andre sagde om hende.
Det var ikke noget, vi var blevet advaret om.
Alle de rappere på scenen,
og Martha har siddet længst i fængsel.
Alt, der sker i en Roast, siges for at fremtvinge et grin,
men også for at nå frem til en slags sandhed.
Martha Stewart.
Først og fremmest tak, Kevin Hart.
Det er skønt at være her. Nå, der er du.
At høre dig råbe dine jokes den sidste time
er den sværeste tid, jeg har oplevet.
Som alle ved, er Kevin en af de største filmstjerner lige nu,
og han fortjener det.
Han kæmpede i årevis.
Da han endelig fik sin første store lønseddel,
brugte han $150.000 på et ur.
Hvad er det nu, det hedder?
Det er ikke afroamerikansk-rig. Jeg kommer i tanke om det.
Man skulle ikke tro, at Snoop Dogg er 43 nu,
som er tre gange så lang tid, som hunde lever,
og dobbelt så lang tid som mange af hans venner.
Du forventede, at hun kom op og var lidt blød.
Men hun gik den anden vej.
Jeg elsker havearbejde,
men du er uden tvivl
den mest beskidte ho, jeg har set.
Det chokerede publikum. Kunne Martha Stewart være så sjov?
Og nu til, hvorfor jeg er her i aften. Jeg vil give Justin Bieber nogle tips,
han kan bruge, når han ender i fængsel.
Jeg har været indespærret, og du holder ikke en uge,
så lyt efter.
Først skal du bruge en kniv.
Jeg lavede min ud af en kam og en pakke tyggegummi.
Jeg lærer dig det senere. Det er meget ligetil.
Bubblicious virker bedst, og det er sjovt at sige.
Da jeg lavede min research, ville alle gangsterne i min celleblok
brække et stykke af Martha Stewarts røv af,
så jeg besluttede, at en kælling skulle tæskes.
Jeg gik ind i cafeteriet,
udvalgte den største lebbe, og jeg stak hende.
Derefter var fængslet nemmere end at lave blåbærscones.
Hun var stjernen i den Roast.
Det var et mesterværk.
Det var genialt på mange måder,
fordi Martha genvandt sin identitet.
Og det trak overskrifter.
Det viste hende frem for et yngre publikum,
som sagde: "Hun er en af os."
Jeg sad ved siden af Snoop i syv timer.
Og han røg joint efter joint,
og jeg blev bare mere og mere høj.
Vi sad tilfældigvis side om side,
og min passive rygning gav os en idé om,
at vi måske skulle hænge ud og tale om ting.
Først sagde jeg, at jeg kan lide, hvad hun laver.
Hun ville være en opgradering for mig.
Og det affødte et eventyr.
Vi har sammensat et sjovt, finurligt,
underholdende middagsshow, hvor vi faktisk laver mad.
Det er en god ting at blande kulturer.
Det er et udsøgt samarbejde på grund af, hvad hun repræsenterer,
og han virker som det komplet modsatte.
Det var et hit.
- Kom så, Martha. - Ja.
Du snurrer sukkeret dejligt rundt om kuglerne. Flot.
Det var sygt at se dig med Martha Stewart, for jeg voksede op med Snoop.
Da vi fik mulighed for at hænge ud,
opdagede vi, vi elsker det samme og tror på det samme.
Vi elsker at undervise.
Jeg har sagt det og siger det igen.
Hvis du ikke følger Martha Stewart på sociale medier, går du glip af noget.
MIN VEN JUSTIN B!
Hun omfavnede de sociale medier
på en måde, som de fleste i deres 70'ere
ikke kunne finde ud af.
Jeg fik den her tidligere i dag.
Kulturen genfandt hende.
Og hun er stadig den Martha, vi kendte for flere årtier siden.
Lav hø, når solen skinner.
Hendes brand overlevede, fordi der var noget oprigtigt der.
Hun er en hustler og meget skarpsindig.
Og værsgo!
- BIG EZ Reach-ligtere kan tænde. - Alle dine fejringer.
Det sværeste er at bevare kulturel relevans
som en ældre kvinde, og hun har gjort det.
Og nu har hun genopfundet sig selv som en sexet bedstemor.
- Det er en thirst trap. - Det har jeg hørt.
Vi præsenterer årets forsidemodel,
Martha Stewart.
Hun er den ældste Sports Illustrated-model.
Hundrede milliarder parodier.
Prøv ikke at begrænse Martha Stewart.
Hun er genopfindelsens moder.
Vor tids ærkeamerikanske kvinde.
Der er blot en håndfuld personer,
som har ændret måden, vi lever vores liv på i vores kultur.
Hvad vi køber, hvad vi tænker på,
og hun er en af dem.
Martha skabte en verden med frodighed og skønhed.
Hendes speciale var god smag og kreativitet. Det mangler.
Og vi var en mere trist verden.
Hun var absurd perfekt,
og det medfører noget ensomhed, især hvis du er kvinde.
Det er automatisk.
Der var altid tvivlere, hatere og dem, der ville have hende ned med nakken.
Et bemærkelsesværdigt aspekt af hendes historie er, at hun har sejret
over rigtig meget af det.
Ved at acceptere de ting, hun ikke kunne kontrollere,
blev hun mere relevant for verden.
Hun holdt op med at være gudinden, og hun blev en af os.
En af kvinderne, der kæmpede,
og hun sagde: "Jeg rykker fremad."
Jeg vil bare sikre, at alt har vand og vokser godt.
Jeg bekymrer mig om alle mine frøplanter.
"Den kulturelle betydning af Martha Stewarts succes
ligger dybt i selve succesen...
...og derfor er selv hendes problemer og bestræbelser en del af budskabet,
ikke skadeligt, men afgørende for brandet.
Hun har ikke fremført sig som superkvinden,
men som hverdagskvinden."
Jeg har altid ledt efter tomrum.
Hvad eksisterer ikke? Hvad skal eksistere?
Hvordan kan jeg udfylde det tomrum?
Du ser en mark,
og du laver den mark om til en fantastisk have.
Du ser en blomst, der ikke burde være der, og du erstatter den med noget, der bør.
Jeg vil ikke finde mig i ufuldkommenhed.
Men med alderen har jeg lært,
at ufuldkommenheder er lidt mere okay,
end de var, da jeg var lidt yngre.
Ufuldkommenhed er noget, som du kan håndtere.
Tekster af: Niels M. R. Jensen