De kan ikke starte byggingen kl. 07.00.
-Du skriver jo bok. -Det er vrient
når begge naboene pusser opp kjøkkenet.
Umulig å konsentrere seg.
Men jeg skrev diktet "Ode til et trykkluftbor".
De fjerner utstillingen min.
Å nei. Boka di sto i hvert fall i vinduet i rundt ti måneder?
Ti måneder, to uker og fire dager. Men...hvem teller?
Jeg elsker boka og gleder meg til den neste.
Jeg må på jobb.
Forleggeren ber meg ringe. Kaffe senere?
Jeg vil høre alt om den nye jobben din.
Ja visst.
De får ikke kaste meg vekk.
ROMANSE I ROCKY MOUNTAINS
Allen, hvordan går det?
Bedre når jeg får høre noe nytt om din neste bok. Hvordan går det?
Interessant spørsmål.
-På'n igjen... -Jeg har en plan
og jobber med noen handlingsforløp.
Din første bok var en suksess, men du kan ikke hvile på laurbærene.
Tro meg, jeg hviler ikke på noe som helst.
Det er bare litt vanskeligere med denne nye boka.
Du er en dyktig forfatter, Emily, når du faktisk skriver noe.
Men får vi ikke de tre første kapitlene mot slutten av måneden...
-De gir de ikke ut boka? -Og de ser på det som avtalebrudd.
Jeg skulle vært ferdig for noen måneder siden,
så de har promotert en bok
som ikke fins, og nå vil de redusere tapet.
-Er noen kapitler ferdige? -Det er...
Det er vrient å skrive om romantikk etter et nytt brudd.
Nytt? Det er nesten et år siden.
Greit. Det er...
Det er bare vanskelig å skrive, og jeg vet ikke hvorfor.
Halvparten av stedene i Boulder minner meg om Michael.
Jeg skal slutte å klage. Hvordan er den nye jobben din?
Jeg ante ikke at eiendomsforvaltning var så komplisert.
Du kommer til å gjøre det bra.
Vent. Jeg har en idé som kan hjelpe oss begge.
Vet ikke om jeg kan hjelpes, men fyr løs.
Sjefen min ble oppringt i morges.
En huspasser på en eiendom måtte dra fordi faren hans skadet seg.
-Går det bra med ham? -Ja da.
Men de trenger en som kan passe på huset i vinter.
Hva går det ut på?
Det er en sveitserhytte på fjellet.
Eierne har ikke brukt den på mange år.
Hva har det med meg å gjøre?
Du trenger et rolig sted hvor du kan skrive.
Dessuten sa du at det er vanskelig å tenke på romantikk her i Boulder.
Og jeg vil få skryt i min nye jobb hvis jeg kan hjelpe.
Sjefen min er desperat.
Det høres magisk ut, men jeg har aldri passet et hus.
Hva må jeg gjøre?
Fjerne istapper fra taket og passe på at vannrørene ikke fryser.
Eierne er der aldri, så det vil gå av seg selv.
Jøss. Det er nydelig.
Et miljøskifte kan ikke skade.
Hva gjør jeg hvis jeg er interessert?
Møter sjefen min og går gjennom kontrakten.
Et tilfluktssted for å skrive... Ok! Hvor skriver jeg under?
"Emily, nøkkelen åpner døra,
pennen skal få deg til å skrive godt. Lykke til. Becca."
Dette kan jeg venne meg til.
-Hva syns du om stedet? -Det er fantastisk!
Så innbydende og varmt, og med interessant utsmykning.
Becca, stedet er perfekt.
Sjefen min er strålende fornøyd med meg,
så om du får skrevet litt, er dette bra for oss begge.
Er hytta romantisk? Du skriver jo en kjærlighetsroman.
Ja, mutters alene.
Ja!
Nei...
HVORDAN BLI KVITT SKRIVESPERRE
FOTOALBUM
En frisk start på dagen kan ikke skade.
Første dag, og jeg har allerede begynt å snakke med meg selv.
Hvem der?
Hva? Hallo? Hei!
-Bare sett pakken utenfor døra. -Jeg er ikke et varebud.
Kan du åpne døra?
-Beklager, det skjer ikke. -Hvorfor ikke?
Clayton, gå og legg deg igjen!
Mine fire brødre sover.
Kommandosoldater på perm blir så trøtte.
Jeg har vært her før.
Det ligger en fjærpenn på pulten ved vinduet,
og det er et våpenskjold over peisen.
Jeg må kontakte eiendomsselskapet...
Jeg har til og med en nøkkel, men den passer ikke i låsen.
-Hvor fikk du den fra? -Familien min eier hytta.
-Jeg heter Henry. -Eierne bor et sted...
I Europa, ja. Concordia.
-Beklager. -Det går bra.
Det var bare litt kaldt ute.
Skal du bli?
-Hvem er du? -Emily.
-Hva gjør du her? -Jobben min.
Jeg sørger for at rørene ikke sprekker. Og holder tyver unna.
-Ser jeg ut som en tyv? -Kanskje. En velkledd tyv.
Jeg skal ta en telefon.
Jeg er stuptrøtt og har mye å gjøre. Kan du lage litt te?
-Kom igjen, Fritz. -Å, kommer det flere?
-Henry, du kjører som et svin. -Svingene er altfor fristende.
Men du burde holdt følge.
Om du må kjøre selv, så ta iallfall Fritz med deg.
-Hva er dette? -Vet ikke. En slags Emily-person.
-Hva foregår her? -Jeg er visst en tyv.
Jeg sa faktisk "kanskje".
Din flid er prisverdig, men upassende.
Jeg har snakket med arbeidsgiveren din.
Du er Mrs. Miller, antar jeg? Vi kom med fly i dag tidlig.
Jeg prøvde å ringe, men mobilen din er skrudd av?
Jeg glemte å lade den i går.
Tilson, ring far. Fritz, ta en titt på sportsbilen.
Fjæringen virker litt upålitelig.
Vi vil jo ikke vekke Clayton og de andre kommandosoldatene.
-Jeg diktet det opp. -Jaså?
-For sikkerhets skyld. -Du er smart.
-Vi er bak skjema, Deres Høyhet. -Ja. Emily, hvor blir det av teen?
Vent. "Deres Høyhet"?
Det er slik man tiltaler Concordias kronprins.
Ja visst! En prins?
-Søk ham opp på nettet. -Hadde jeg bare hatt dekning.
Vi har med vår egen hotspot.
Passordet er "avmedhodenederes". Prins Henry er en spøkefugl.
Kunne lurt meg.
En prins?
HENRY ANGIER PRINSEN AV CONCORDIA
Beklager...
Deres Høyhet... Skal jeg neie eller bukke?
"God morgen" duger.
God morgen.
Jeg bør sikkert gå og skifte.
Du trenger kanskje sokkene dine.
Herregud. Beklager!
Jeg oppdaget et hull i skoene mine. Jeg måtte tørke dem.
-På Concordias våpenskjold? -Det er det, ja? Så fint...
-Hva er din oppgave her? -Jeg er huspasser.
-Huspasser? -Er det vanskelig å tro?
Jeg syns ikke du gjør en særlig god jobb.
Akkurat.
Interessante tøfler.
Jeg går og skifter. Og tar av meg tøflene.
Nei, flyturen gikk veldig fint.
Nei, far. Jeg er hjemme igjen om en uke, når oppgaven er utført.
Kan ikke Edwina ta seg av statsrådet for en gangs skyld?
Hva har man kongelige søsken til?
-Tilson, få se på programmet mitt. -Ja, Deres Høyhet.
Ja, jeg kan prøve å gjøre plass til det.
Så han er prins?
En liten stund. Neste uke blir han konge.
Vi må presentere oss. Fritz?
Fritz. Jeg er prinsens livvakt og kammertjener.
Hyggelig å møte deg.
Jeg er Ms. Tilson, prinsens stabssjef.
Jeg sørger for at prinsens plikter utføres til nøyaktig riktig tid.
Skjønner. Så bra.
Dere virker travle...
Jeg skal gå og pakke sakene mine
og overlate dere til deres kongelige forretninger.
Hvorfor det?
Dere er jo her nå. Dere vil neppe ha meg her.
"Vil" og "trenger" er to ulike ting.
Du er huspasseren, eller hva?
Jo, jeg har vært det i 24 timer.
Bare Fritz og jeg er her for å ta hånd om prinsens behov.
Vi har bruk for dine tjenester den uka vi skal være her.
Jeg skulle fjerne istapper og hindre at vannrørene fryser.
Og det skal du, samt at du får andre oppgaver.
Vi er vanligvis et dusin ansatte som tar hånd om prinsens behov.
-Dette må være en misforståelse. -Det er nok du som ikke forstår.
La meg minne deg på kontrakten du skrev under på.
Har du problemer med det, må du ta det opp med eiendomsselskapet.
Nei, nei. Du forstår... Jeg kom hit for å ta det med ro.
-Jeg er forfatter, og... -Og det var alt.
Tilbake til arbeidet.
Jeg sto der i min rosa badekåpe og kanintøfler.
-Det var ydmykende! -De ankom helt uventet.
Sjefen min sa de ikke hadde vært der på mange år.
Det er ikke din skyld.
Men har de rett om den kontrakten jeg skrev under på?
Jeg er lei for det. Jeg leste nettopp det med liten skrift.
"Huspasseren skal bistå på forespørsel
fra eierne eller deres representanter."
Som forfatter skulle en tro jeg var oppmerksom på ord.
Jeg burde lest hele kontrakten.
Alt er min feil. Bare kom hjem.
-Jeg skal ta meg av dette. -Takk.
Du skal ikke bli innblandet i mitt drama.
Drama? Å, vent litt.
Hvis jeg slutter, får du problemer med din nye sjef.
Jeg finner ut av det.
Nei, nei. Vet du hva? Jeg fikser dette.
Jeg skriver på kveldene og når jeg har fri.
Men tidsfristen til boka di.
-Er du sikker, Emily? -Helt sikker.
Og som forfatter er det lurt å oppleve nye ting
og møte interessante karakterer.
Kanskje dette gir meg nytt materiale til boka mi.
Greit, hvis du er sikker.
Jeg tror jeg allerede har noe.
-Ms. Miller... -Ja, Ms. Tilson.
Jeg rydder vekk tingene mine nå.
Og alle de andre rommene du har prøvd å skrive i.
Hva er alt dette til?
Prinsen skal gjøre mange intervjuer og videosamtaler.
Hva er dette?
Idéboka mi. Den må jeg ikke glemme.
Tilson! Hva tenker om den siste linjen i talen min.
Den nye avslutning er slik:
"Mine damer og herrer og embetsmenn,
denne avtalen gagner begge våre nasjoner,
med 20 % økning i høyteknologihandelen
og 18 % økning i jordbrukseksporten."
-Hvordan høres det ut? -Litt selvhøytidelig.
Unnskyld meg?
Å, beklager, Deres Høyhet.
-Det hørtes litt formelt ut. -Selvsagt høres det formelt ut.
Talen ble skrevet av medlemmer
av utenrikstjenesten for å gjenoppta handelen
med vårt tidligere kranglete naboland Ancadia.
Har du et bedre forslag?
Det er jo positiv hendelse.
-Ja. -Hva med noe sånt som...
"Tidligere rivaler, nå fremtidige venner,
denne gledens dag har vi ventet lenge på.
En mulighet til å bytte ut krangler med epler." Noe sånt.
Og så: "Dette vil gagne begge våre flotte land i fremtiden."
-Jeg liker det. -Ja?
-Det kan funke. -Bare hyggelig.
Unnskyld meg. Manerer. Takk skal du ha.
Det er min penn.
Ms. Miller? Kan vi ta en prat?
Ja.
Jøss, så mange ting. Planlegger dere en invasjon?
Prinsen har et stramt tidsskjema,
så ikke ett minutt av hans tid må kastes bort.
Var jeg like organisert, kunne jeg skrevet en bok i uka.
Angående det... Du er kanskje forfatter,
men denne uka er du også en del av kongehuset.
-Jeg tenkte å skrive på fritiden. -På fritiden gjør du som du vil.
Men som en del av hoffet, må du vite hva vi forventer av deg.
For det første, du skal ikke buse ut med dine meninger til prinsen.
-Han er svært opptatt. -Hjalp det ikke?
Irrelevant. Du snakker når du blir snakket til.
-Det er alt. -Forstått.
-Hva mer? -Pliktene dine
starter med at du skaffer prinsen dagens aviser.
Kan han ikke lese nyhetene på nettet?
Prinsen foretrekker papiraviser til frokosten,
-som starter kl. 07.05 hver morgen. -Den er grei.
Prinsen leser The London Concord.
Byen har ingen aviskiosk, men de selger blader på bensinstasjonen.
Du finner ut av det.
-Prinsen vil ha eggene bløtkokt. -Ms. Tilson, jeg er en elendig kokk.
Prinsens kokk måtte dra hjem til sin gravide kone,
så du må steppe inn.
Det skal alltid være fyr i peisen og te på kannen.
Teen skal holde mellom 76 og 85 grader celsius.
Vil prinsen ha oolong, skal den holde mellom 82 og 87 grader.
-Spørsmål? -Bare ett. Kan du gjenta alt?
-Fritz, bildet frøs igjen. -Tilbake nå.
Ok, som sagt...
Å informere produsentforeningen via webkamera, er tilstrekkelig.
Det er ikke sånn ting skal gjøres, Henry.
Skulker du forpliktelsene dine, storebror?
Nei, jeg snakker med dere begge nå.
Hadde jeg vært hjemme, kunne jeg ikke tatt meg av viktige ting her.
Jeg tar hånd om ting her mens du er borte.
Jeg har jo lekt dronning før,
da jeg var seks og brukte mammas tiara.
Du har mange hatter. Takk, Edwina. Du har reddet meg.
Du bør ikke prioritere din onkels gamle hjem en uke før kroningen din.
Stedet betyr mye for meg. Og du kjenner loven, far.
En konge kan ikke eie eller arve eiendommer i utlandet,
så stedet må selges før jeg blir kronet.
La oss slutte å kjekle om dette.
Det kan vi være enige om.
-Bank, bank. -Kom inn.
Klokken er 07.05.
-Hva er det? -Frokosten min, tror jeg.
Brødristeren var kinkig, og jeg slet med å få eggene bløtkokte.
-Derfor ble det eggerøre. -Hvorfor er de grå?
Jeg er faktisk ikke sikker.
-Men teen har riktig farge. -Takk og lov.
Henry? Hvem er hun?
Ja...
Emily, dette er... Far, dette er Emily.
Hun er huspasser her. Emily, det er min far, kong William.
Hyggelig. Jeg burde neie, men da søler jeg sikkert.
Du har nok hendene fulle, særlig med min egenrådige sønn.
-Er det morgenavisen min? -Ja, The London Concord.
Jeg måtte skrive den ut og teipe den sammen.
Var det noe mer?
Nei, du har gjort nok.
Ok. Hyggelig å treffe deg, Deres Majestet.
Det var pennen min.
Jeg tenkte å diskutere avtalen i møtet med lordene på fredag.
Jeg snakket med ambassadøren i går og fikk viktig informasjon.
Ja? Angående... Fritz, vi mistet ham igjen.
Har den.
-Noen dro ut strømledningen. -Hvem gjorde det?
-Oi sann. -Oi sann?
Vi var midt i en viktig samtale.
Du er tilbake på nett om to minutter, sir.
-Beklager, Deres Høyhet. -Det går bra.
Hvorfor fløy du helt hit for å sitte i møter med de hjemme?
Hva om jeg sa jeg er på ferie?
Hvis du er sånn på ferie, lurer jeg på hvordan du er på jobb.
Greit. Jeg er her for å selge hytta, helst så fort som mulig.
Eller forstår du deg ikke på deadliner?
Det forstår jeg meg faktisk på. Unnskyld meg, Deres Høyhet.
Jeg skal få deg på nett igjen med det samme.
Hva i all verden?
Unnskyld meg?
Unnskyld meg? Hallo?
-Pause! -Bra jobbet, sir.
-Ja, hva er det? -Beklager at jeg forstyrrer.
Og nå når du likevel har gjort det?
Dere er kjempeflinke, forresten.
Men hvor lenge skal dere holde på? Og kan det gjøres stillere?
-Jeg har nøyaktig... -13 minutter.
Jeg kan trene i 13 minutter, og du vil at vi skal fekte stillere?
13 minutter? Det går bra.
Jeg prøver å skrive, men det høres ut som pirater har invadert huset.
Pirater? Fekting er en av verdens eldste og vanskeligste idretter.
Like vanskelig som å skrive mens pirater leker utenfor døra di?
Fekting er som bevegelig sjakk. Det er som å sparre med stål.
Skriving er å sparre med ord.
Og jeg tror jeg fikk inn det siste ordet.
En gang til, enda mer høylytt.
-God kveld. -Hei, Fritz. Hatt en fin dag?
Ja. Prinsen er svært opptatt.
Diplomatisamtaler, statsoverhoder, undervisningstimer.
-Er det noe du trenger? -Jeg bare leter etter noe.
Idéboka mi!
Beklager! Henry frøs. Jeg trodde det var søppel.
-Jeg er lei for det! -Hvorfor dette oppstyret?
Notisboka mi ligger i peisen!
-Fritz! Hent noen rene kluter. -Ja, sir.
Beklager. Hva var det?
Jeg skriver ned ideene mine i den. Nå er den ødelagt.
Jeg er så lei for det. Vel...
Du kommer vel på noe nytt.
Ideer kommer ikke på bestilling!
-Syns du dette er morsomt? -Nei da, jeg... Jeg er lei for det.
Om forlatelse.
Vet du hva? Du...
Du ser flott ut i kveld, Deres Høyhet. God kveld.
-Hun legger ikke noe imellom. -Skal jeg be Ms. Tilson refse henne?
Faktisk...ikke.
-Du har... -Hva?
Glem det.
-Hei, Fritz. -Der var du.
Og jeg kommer ingen vei med skrivingen min.
Ms. Tilson har bedt om å treffe deg.
Har jeg blitt kalt inn på teppet? Jeg kommer straks.
Ms. Tilson, du ville snakke med meg?
Prinsen hadde noen ærender i byen,
men det er tirsdag, og på tirsdager vil prinsen ha
nybakte croissanter og syltetøy til ettermiddagsteen.
Hvor får jeg tak i nybakte croissanter?
-Antakelig i byen. -Det er en veldig liten by.
Som huspasser er det din jobb å ta hånd om det.
Croissanter? Beklager. Det er ikke særlig populært her.
Men jeg lager pretzels, hvis du vil ha det i stedet.
Nei takk, jeg har en croissant-krise.
-Lang historie. -Du ser kjent ut.
-Har vi møttes før? -Tror ikke det.
-Jeg kom denne uka. -For å stå på ski?
Skulle ønske det.
Jeg passer på den store hytta på Skyview
og prøver å skrive litt. Jeg er forfatter.
Jaså? Noe jeg har hørt om?
Jeg har skrevet "Romantikk i Rocky Mountains".
Vent der!
-Hva? -Jeg elsker den!
-Den beste boka jeg har lest i år! -Så gøy at du liker den!
Tenk det, Emily Miller er her i min donut-sjappe!
-Når kommer neste bok? -Så fort skrivesperren forsvinner.
Hvordan finner du på historiene dine?
Godt spørsmål.
Iblant kommer inspirasjonen lett, andre ganger ikke.
Men det hender at en gnist dukker opp ut av ingenting.
Apropos det...
-Skal du bake donuts med det første? -Jeg holdt på med noen da du kom.
Kan du lage noen i croissant-form?
Jeg forstår hvor du vil.
Siden jeg elsker boka di, skal jeg gjøre et forsøk.
Ja!
-Jeg fikser det. -Takk!
Wilson! Takk for at du kunne møte meg her.
Lei for at du måtte vente.
Som sagt, arbeidet må starte umiddelbart.
Veldig raskt.
Visningene starter på fredag, så arbeidet må være ferdig innen da.
Gi meg sjekken, så starter jeg.
Her er prisene på materialene.
Vi trenger blant annet gipsplater og maling.
Det virker litt dyrt.
Et femsifret beløp i oppstartshonorar?
Det er et hasteoppdrag, og jeg har mye å gjøre.
Jeg må ta litt ekstra for å prioritere deg,
og materialene er dyre. Hvis du ser på...
-Hva gjør du her? -Jeg bare handler litt.
Mr. Wilson, dette er Emily Miller. Hun hjelper oss på hytta.
Hei. Godt å høre at du er så ettertraktet, Mr. Wilson.
Ja, vi bygde nettopp et tak nedi veien her,
og vi jobber med en oppkjørsel i dag.
-Så vi er ganske opptatt. -Jaså?
Utrolig. Vanligvis fører takarbeid til træler,
men hendene dine ser perfekte ut. Bra jobbet.
Jeg har noen veldig gode hansker.
Samme merke som skoene dine?
Å lage en oppkjørsel fører ofte til at skoene
blir dekket av tjære, men dine ser rene ut.
Det må jeg si.
Men hvis du nekter å gi fra deg oppstartshonoraret,
bruker vi heller han som ga oss en lavere pris.
Dessuten er du jo så opptatt. Hyggelig å møte deg.
Vel, vi har nok et visst slingringsmonn.
Jeg kan...
Greit, jeg dropper honoraret.
Ok, fint.
Men dette er vel detaljpriser.
Med firmaavtalen deres får vi vel 20 prosent rabatt?
Beklager at jeg blandet meg.
Jeg kunne ikke se på at han utnyttet en naiv...
En fersking.
Hva får deg til å tro at jeg er en naiv fersking?
Om en håndverker ser at du har mye penger,
vil han prøve å utnytte deg.
Så neste gang bør du parkere sportsbilen et annet sted.
Ja, du har et poeng.
Hvordan vet du så mye om den bransjen?
Jeg har vært regnskapsfører for en entreprenør i Denver.
Du imponerte meg.
Før jeg glemmer det...
Denne er til deg. En erstatning for den som gikk opp i røyk.
Den er foreløpig tom,
men siden du er så snartenkt, fylles den nok raskt opp.
Tusen takk.
-Å nei. -Hva er det?
Det er Nigel Bolan.
Han tar bilder for sladderbladene i Concordia. Hva gjør han her?
Kanskje han er på ferie?
Han dro neppe helt hit for å stå på ski.
Han kommer hit. Skynd deg.
-Hva med litt brunsj? -Ja visst.
Denne veien.
Det var ikke nødvendig, Deres Høyhet.
Absolutt. Og du trenger ikke kalle meg "Deres Høyhet".
-Er det "Deres Nåde", da? -Kall meg simpelthen Henry.
Ingenting er simpelt med deg, men... Jeg skal gjøre et forsøk...Henry.
Det var bedre.
Hvorfor vil du unngå Nigel?
Han kan vri hver minste ting til skandaler.
Han ville skrevet noe fjollete om reisen min hit.
Hvorfor kom du hit for å selge hytta? Du kunne bare
viftet med septeret og sagt: "Gjør det!"
Du blander septer og tryllestav.
Uansett... Det er komplisert.
Jeg liker gode historier. Fortell.
Min onkel Chauncey bygde hytta for mange år siden
for å unnslippe presset på slottet hjemme.
Om vinterpalasset skal selges, må kjøperen være den rette.
-Vinterpalasset? -Onkelen min kalte hytta det.
Høres ut som et sted hvor konger og dronninger holdt hoff.
Snarere tvert imot. Chaunceys dør var åpen for alle.
Enten du var kongelig eller fra lokalbefolkningen,
fikk han alle til å føle seg som konger når de gikk inn den døra.
Hvis et lokalt par ikke hadde råd til å gifte seg,
lot Chauncey dem bruke det lille kapellet.
-Hva skjedde med onkel Chauncey? -Han døde.
For fem år siden. Det var forrige gang jeg var her.
Jeg er lei for det.
Han var tronarving, men trakk seg.
Faren min ble konge, og når han nå går av med pensjon, er det min tur.
Alt jeg kan gjøre, er...
å forsikre meg om at stedet selges til den rette kjøperen.
En som verdsetter det like mye som jeg gjør.
Og det må skje i løpet av denne uka.
Jeg måtte bare...
se det en siste gang.
Du er overhodet ikke slik jeg så for meg at en prins var.
Hvordan forventet du at en prins var?
Jeg trodde du gjorde mer prinsete ting.
Skjønner du?
Burde du ikke være ute og spille polo
og danse på maskeradeball, i stedet for å jobbe døgnet rundt?
Jeg er leder for utenriksministeriet.
Jeg forhandler om traktater
og lager budsjetter. Og som konge må jeg gjøre enda mer.
Jeg forstår at du er opptatt av tidsskjemaer.
Vet du hva?
Jeg tror vi kan hjelpe hverandre.
Stedet må være klart til å selges mot slutten av uka,
og jeg er svært underbemannet. Og du har vist at du er en ressurs.
Takk, men jeg bør skrive når jeg kan.
La oss inngå en avtale.
Hjelper du meg om morgenene, kan du få skrive hver ettermiddag.
Greit. På én betingelse.
Du må slutte å gjøre narr av kanintøflene mine.
-Avtale? -Avtale.
Mr. Wilson begynner snart på stua, men i mellomtiden
skal det lages en liste over alt i dette rommet.
Det skal enten kastes eller gis bort.
-Det er mye å gå gjennom. -Ja, og...
Visningene starter på fredag, så rommet må tømmes før det.
Men se på disse skattene. Noe av dette må bety noe for deg.
Jeg har dessverre ikke tid til å være sentimental.
-Du later som ingenting? -Noe sånt.
Vil du virkelig kvitte deg med alt? Se på disse utskjæringene!
De er fantastiske. Hvem har lagd disse?
Jeg husker ikke kunstnerens navn. Mener du at du liker dem?
Ja, de er nydelige. Jeg har alltid elsket skulpturer.
Hvordan går det Michelangelo-sitatet?
Noe om at skulpturen venter inni steinen på å bli sluppet ut.
-Uansett, de kan dumpes. -Greit.
De skal vekk. De stolene... De skal vekk.
Jøsses.
-Se på dette teleskopet! -Å, det hadde jeg glemt.
Chauncey og jeg pleide å...
Gi det til veldedighet. Jo raskere, desto bedre.
Hockey! Ok, jeg elsker hockey. Jeg pleide å spille med pappa.
Jeg er ganske god.
Chauncey og jeg spilte i hagen, til og med på sommeren.
Da brukte vi kongler som pucker.
Men alt skal vekk.
Før du gir bort alt, bør vi ikke sjekke om alt fungerer?
Vi har neppe tid til det.
Det kan stille Concordia i et ufordelaktig lys.
Det handler jo om nasjonal stolthet.
-Dette blir bra. -Vet ikke om det er så lurt.
-Er du redd for litt konkurranse? -Hva? Ikke narr meg til å le!
Nei, det er bare det at...
Jeg har et telefonmøte med lordene i formiddag, så...
Har Concordia en nasjonalfugl?
Nei, hvordan det?
Det høres ut som noen her er en kylling.
Greit.
Deres Høyhet, hva gjør du?
Jeg forsvarer Concordias ære. Det var det jeg ble fortalt.
Du har mye på programmet, sir.
Hytta må forberedes til salget.
Gjør noe!
-Hva da? -Hva som helst!
-Skal jeg holde lua di, sir? -Ellers takk.
-Gikk det bra? -Ja. Hjelp meg.
Selvsagt.
Sir!
-Er du ikke iskald? -Jeg later som ingenting, vet du.
Men jeg er iskald.
Takk.
Sir, hvis du er ferdig... Vi har mye å gjøre i dag.
-Stemmer ikke det, Ms. Miller? -Jo, selvsagt.
Takk.
En annen form for trening i dag.
-Du aksepterer vel det? -Jeg vet ikke helt.
Ms. Miller er et friskt pust.
-Er du ikke enig? -Vi får se.
-Rydd opp her. -Ja, ma'am.
Emily. Hei.
Har du kommet deg etter kampen?
Jeg har fått følelsen tilbake i fingrene, ja.
-Hva gjør du? -Går gjennom skissen til traktaten.
Når pappa trer av til uka, må jeg være klar.
Jeg trodde man bare ble konge når en eldre konge dør.
I Concordia er vi praktiske.
En konge må gå av med pensjon før han fyller 70
slik at landets regent alltid er i toppform.
Jeg har forberedt meg i årevis, og nå er tiden inne.
-Du slutter aldri. -Jeg kan ikke det.
Hele livet mitt har vært planlagt til minste detalj.
Og du har en passende prinsesse, forstår jeg?
En viss Beatrix fra naboriket?
-Hun er veldig vakker. -Du har vært inne på nettet.
-Ja. -Vel...
Beatrix er ikke lenger aktuell.
-Hva skjedde? -Det er komplisert.
Vi er perfekte på papiret,
men ikke i det virkelige livet, hvis det gir mening.
Tro meg, det gjør det.
Jeg var sammen med en fra forfatterkurset.
Vi hadde alt til felles,
men Michael taklet ikke at boka mi ble en bestselger.
Han ble misunnelig og slo opp med meg i fjor.
Michael høres ikke ut som en gentleman.
Jeg er lei for det.
Jeg er bedre med fiksjon enn med virkeligheten.
-Hva har du der? -Det første kapittelet.
Mesteparten. Jeg sitter litt fast. Men jeg har skrevet det ut.
Det må være vanskelig å gå fra regnskapsfører til forfatter.
Ja, jeg sa fra meg en stabil inntekt til fordel for noe usikkert.
Men jeg elsker det.
Det var modig gjort.
Ja.
Om du vil ha noen innspill, leser jeg gjerne det du har skrevet.
Jeg har allerede mange nok konkurrerende meninger i tankene.
Et nytt perspektiv hjelper alltid.
Så snilt, men du vil vel ikke lese boka mi.
Jeg leser sjelden for moro skyld, så jeg vil gjerne det.
Hvis det er greit.
Ok? Greit. Ta den fort, før jeg ombestemmer meg.
-God morgen. -God morgen.
For en overraskelse. Du har lagd te selv.
-Imponerende. -Å, ja.
Apropos overraskelser...
-Jeg har lest kapittelet ditt. -Og?
Og...
-Jeg elsket det. -Mener du det?
Ja. Det var bare ett problem.
-Hva da? -Det sluttet midtveis.
-Som sagt, jeg sitter fast. -Jaså?
Jeg har en idé. Gjør som jeg sier.
-Hender det at noen gjør noe annet? -Nei.
Onkel Chauncey og jeg hadde en lek hvor vi diktet opp historier.
Vi lagde en snøball i våre bare hender
og sendte den fram og tilbake til vi kom på neste frase.
Men det måtte gjøres uten hansker.
-Da blir det jo iskaldt! -Nettopp.
-Klar? -Ja.
Ok. Det var en gang...
Så fortsetter du.
-Det var en prins. -En klok prins.
Som likte å befale.
Så fikk han en ubehagelig gjest.
Som ba ham beklage den dårlige oppførselen.
Men så innså hun at han var svært intelligent
og at det var hun som hadde problemer.
-Du din... -Hei!
Det var ikke en del av spillet!
Vent... Jeg fikk nettopp en god idé til kapittelet.
-Trenger bare litt kjøtt på beinet. -Jeg sa jo at dette ville hjelpe.
Ok, gå og skriv. Forsvinn!
-Kommer ikke malerne snart? -Blås i dem.
Mener du det? Tusen takk!
-Hva gjør du her ute? -Hva gjør du her ute?
Jeg gjør ferdig en skulptur jeg begynte på for mange år siden.
-Jeg har bare somlet. -Hva er det? Forklar.
Jeg tenkte at de nye eierne
vil at denne skal bo ute på plattingen.
Nei, forklar hvordan du lagde den. Den er nydelig.
Det er ingenting.
Ingenting? Jo, dette er noe.
Vent litt.
Du hadde lagd utskjæringene i stua.
Det er bare en gammel hobby,
fra da jeg besøkte onkelen min og drømte om å bli kunstner.
Vel...
Hvorfor kan du ikke det?
Konger har ikke mye tid til treskjæring, og...
etter kroningen neste uke
er tiden moden for å legge vekk barnslige sysler.
Du har jo en søster. Kan ikke hun overta tronen?
Edwina er lillesøsteren min, og...
Selv om hun alltid har vært en slags diplomat...
Landet mitt forventer at jeg skal styre. Jeg kan ikke svikte dem.
Så du ofrer din egen lykke for å bli konge?
Det er min kongelige skjebne.
Hva betyr min lykke mot lykken til en halv million mennesker?
Jeg har kanskje tatt feil av deg.
Hvis dette er din siste sjanse til å nyte vinterpalasset,
bør du prøve å ha det litt gøy.
-Det gjelder staben din også. -Hva mener du?
Dere jobber så hardt, og hvis dette er siste gang dere er her...
hvorfor ikke prøve å nyte det?
Ville ikke onkelen din ønsket det?
Ja.
Ja, det ville han.
-Du er faktisk litt av en... -Plageånd?
Nei, jeg skulle si "inspirasjon".
Jeg skal tenke på det du har sagt. Takk.
Til i morgen.
-Hva er dette? -Ta en titt, Ms. Tilson.
"Kl. 10.45 - spinning og spa." Hva er dette?
Jeg fikk også en, men på min sto det skikjøring i stedet for spa.
Samt et kurs i origami, hva nå enn det er.
-Er dette en spøk? -Tvert imot.
Du har satt opp tidsskjemaer for meg siden jeg var fem.
Ja, det er jo jobben min.
-Og du skal i møter i dag. -Jeg har avlyst dem.
-Nei. -Møter vil prege resten av livet.
Denne uka er jeg på ferie. Visse ting må vente.
Det han prøver å si, er at dere begge fortjener å ha det litt gøy.
Fritz, heiskort og origamikurs.
Ms. Tilson, spinningen starter snart. Kom ikke for sent.
Så blir det spa etter det.
Men diplomatpapirene kom nettopp, og arbeiderne må veiledes.
Ms. Tilson, trosser du en kongelig befaling?
-Selvsagt ikke. -Bra.
Ms. Tilson og Fritz, kos dere på fridagen.
Det gikk fint.
-Det gjenstår å se. -Hva med deg?
Hvordan morer en prins seg?
Jeg tenkte jeg skulle hjelpe Wilson.
Hvis jeg får lov.
-Heldige meg. -Ja visst.
Du kan hente noen forsyninger i byen.
Fantastisk.
Emily, siden du ikke skal skrive før senere, vil du kanskje bli med?
Veldig gjerne.
-Hvordan går det med boka? -Veldig bra.
Skrivesperren skyldtes hardt arbeid. Du trengte å ha det litt gøy.
Vent. Er du plutselig blitt ekspert på å ha det moro?
-Du som jobber konstant? -Jeg er den morsomste av oss.
Jeg kan for eksempel gjøre dette.
-Kanskje du bør la være. -Gjør du narr av meg?
Du gjør narr av moroa mi! Hvordan våger du?
Du bør vise den siden av deg oftere.
Så du kan erte meg mer?
-Du vil få flere venner. -Jeg har mange venner.
Problemet er at alle vil ha noe av meg.
Berømmelse, tjenester eller penger. Men du er veldig annerledes.
-Er jeg? -Ja.
Du vil ikke ha noe som helst av meg.
Det er ikke helt sant...
-Jeg vil ha resten av pretzelen. -Den får du ikke. Vekk med deg.
-Er ikke det han journalisten? -Ja.
Nigel. Han pønsker nok på noe. Jeg ser for meg overskriften.
"Pretzel-prins passer på pen pike."
-Unnskyld. Vi burde... -Ja, vi stikker.
Det er glatt. Ta hånden min.
-Hva om han følger etter oss? -Går det bra?
-Ms. Tilson. -Jeg kan ta feil, sir,
-men jeg tror vi har et problem. -Åpenbart.
Prinsen har gått glipp av møter og ikke ringt tilbake.
-Dette har pågått lenge nok. -Ja, men hva kan vi gjøre?
Jo raskere hytta blir solgt, desto raskere kommer Henry hjem.
-Det er det som skal til. -Ja, sir.
Overlat det til meg.
Du bytter ut skjermen, og så plasserer du listen...
i åpningen, og...
-Ferdig! -Voilà.
Veldig smart.
-Så nå fikser du ting selv? -På slottet får jeg ikke røre noe.
Neste gang noe går i stykker, klarer jeg meg uten reparatører.
Ms. Tilson! Hvordan var spadagen din?
Forvirrende.
Jeg hadde en behandling som involverte guacamole.
-Eller var det guava? -Du ser uansett fantastisk ut.
Hvem er det?
Eiendomsmegleren sendte en melding mens jeg var på spa.
-De har sendt en mulig kjøper. -Men vi er ikke klare.
Jeg sa kanskje til megleren at vi hadde et stramt tidsskjema.
Men slapp av, jeg fikser det.
-Du skal snakke med statsministeren. -Utsett det.
Jeg må finne ut hvem kjøperen er.
Jeg tar meg av det.
Det gjenstår en del jobb. Vi forventet ikke besøk så tidlig.
Jeg har ikke noe imot maling og sagmugg.
-Flott sted. -Takk.
Onkelen min var selv med å bygge den.
Han fikk satt inn disse vinduene, hvor man kan se på stjernene.
Og på dagtid er lyset her fantastisk.
Man kan lese, eller bare nyte utsikten.
Fint.
Jeg må nok gjøre noen endringer.
-Endringer? -Ja.
Fjerne noen vegger, få inn en bar.
Og dette rommet blir perfekt som hjemmekino.
Må bare tette de vinduene.
Men da mister du den nydelige utsikten.
Det er synd,
men man kan ikke lage omelett uten å knuse noen egg.
Før vi går videre,
-må vi informere om farene. -Farer?
-Ja, risikoen. -Hvilken risiko?
Vel, vi har jo bjørnene.
-Bjørner? -De stortrives her.
Hvorfor trives de så godt her?
På grunn av alle bikubene i taket.
Ja.
Jeg vet ikke om onkelen min hadde byggetillatelsene i orden.
-Det kan nok fikses. -Så har vi peisen i stua.
Iblant blåser pipa røyken rett inn i rommet.
Som London på 50-tallet.
Og taket lekker. Det er ille.
Prøver du å overtale meg til å kjøpe stedet eller ikke?
Jeg er lei for det, men jeg tror ikke dette stedet er noe for deg.
Jeg forstår. Takk for titten. Si fra hvis du ombestemmer deg.
Selvsagt.
-Ha en god dag. -I like måte. Der er døra.
Takk for de fascinerende historiene!
Du nevnte ikke faren for meteornedslag.
Det skal jeg huske hvis han kommer tilbake.
Takk for hjelpen. Han var ikke den rette kjøperen.
Men siden du må selge raskt, er ikke enhver kjøper den rette?
Jeg må finne en som elsker stedet like høyt som jeg gjør.
Jeg forstår. Ingen vil se minnene sine bli rasert.
Og onkelen din hjalp til å bygge stedet.
Ja. Apropos det...
Det er noe jeg har hatt veldig lyst til å gjøre.
Deres Høyhet, du har holdt på med dette en stund. Er det så lurt?
Hvis onkelen min klarte å bygge stedet med bare hendene,
må jeg klare å bytte et par lysbrytere.
-Du må ikke få støt, Henry. -Ms. Tilson har et poeng.
-Vær forsiktig, sir. -Hør her.
Jeg så Wilson gjøre dette tidligere. Det går helt fint.
-Du vet hva du gjør? -Åpenbart.
Jeg er nesten ferdig, og...
Oi sann.
Hvem er klare for middag med levende lys i kveld?
For å gjøre en lang historie kort... Jeg må ha tatt feil av ledningene.
Det ble helt perfekt. Dette er jo så koselig.
Enig. Nesten litt romantisk.
Apropos romantisk, jeg må ta oppvasken,
-for jeg skal på date etterpå. -Hva? Med hvem?
Skiinstruktøren fra i morges.
Forresten, jeg har satt opp teleskopet, som du ba meg om.
-Teleskopet fra lagerrommet? -Ja, jeg...
Fjelluften er perfekt for stjernekikking.
Og det er en klar natt, så...
-Vil du bli med? -Ja.
Kanskje jeg får mer inspirasjon.
Men sir, det er kaldt ute, og det er sent.
Ingen av oss vil bli forkjølet før kroningen.
Da kan du varme deg ved peisen mens du leser en bok.
Kongen befaler.
-Etter deg. -Takk.
Det virker som Henry har mistet fokus.
Kanskje det, men han har ikke smilt så mye på mange år.
Ms. Tilson mener det godt, men hun og faren min
rotter seg sammen for å beskytte meg mot alt dette.
Det er utrolig. Som å se inn i evigheten.
Ja visst.
Jøss.
Ser du den stjernen?
-Midt i hjertet til Løven? -Ja.
Det er Regulus.
Onkel Chauncey sa at det var min stjerne,
siden "regulus" betyr "lille prins" på latin.
Betyr det ikke "lille konge" på latin?
Ja, teknisk sett betyr det "lille konge".
Å, boka "Den lille prinsen" het "Regulus" på latin.
-Jeg hadde nok likt onkelen din. -Det hadde du.
Huset hans her... Det var magisk.
Folk som kom hit, uansett hva slags humør de var i,
-dro de herfra lykkelige. -Kanskje magien smitter over på meg.
-Boka mi skriver seg nesten selv. -Så du rekker deadlinen?
Ja, hvis jeg holder dette tempoet. Jeg må bare komme på en slutt.
Hva med "reisens mål er elskovsmøtet"?
Deres Høyhet...
-Siterer du Shakespeare? -Favoritten min.
Og det er like sant nå som for 400 år siden.
Det er det folk vil. At par skal ende opp sammen.
Iblant er det lettere sagt enn gjort.
Så... Tre dager. Du drar om tre dager.
Det virker sånn.
Kroningen kan ikke stoppes.
Din kongelige skjebne?
Men framtiden din er ikke hugget i stein.
Hvorfor kan du ikke skrive din egen historie?
Skulle jeg ønske jeg hadde ditt mot.
La oss i kveld bare...
nyte stjernehimmelen.
Jeg har dessverre ikke lyktes, Deres Majestet.
Henry kan være veldig egenrådig.
Du må ta i bruk hardere skyts.
Far? Ordførerne er samlet for å drikke te
på biblioteket. Skulle du ikke møte dem?
Jeg kommer straks, Edwina.
Det har vært litt av en uke. Er det noe galt, far?
Nei, jeg må bare ordne noe for å ta hånd om...en hastesak.
Deres Høyhet?
Er alt i orden?
Jeg tenker på hva Chauncey må ha følt da han støtte på dette stedet.
Han hadde alle muligheter.
-Går det bra, sir? -Bedre enn bra. Det er problemet.
For første gang i mitt liv står jeg overfor et uventet valg.
Et valg som det onkel Chauncey sto overfor.
Hvis jeg får lov å si det, sir... Onkelen din var en klok mann.
LANDHANDEL
-Er du sikker på at du vil dette? -Ja.
Jeg skal lage middag til alle.
-Akkurat som Chauncey gjorde. -Men du vil lage...
-Beef Wellington. Ikke? -Det virker veldig vanskelig.
Hertugen av Wellington var en fjern slektning. Håper jeg har det i meg.
Jeg kan lære deg å lage mine verdensberømte fajitas.
-Er det lettere? -Ja.
-Og jeg kan ikke lage noe annet. -Greit.
-Hva er det? -Sulten?
Det er epler fra Concordia. Smak!
-Det var Emilys oppskrift. -Men alt ble lagd av Henry.
Ja.
Og jeg vil vite nøyaktig hva dere syns.
-Helt ærlig. -Helt ærlig?
-Alt er lov. -Alt er lov?
Ja, jeg er lei av å alltid bli strøket med hårene.
Vel, sir...
Siden du ba oss være ærlige,
vil jeg... Vel...
Du har stekt kjøttet veldig bra, sir.
-Ja. -Teksturen minnet meg om...
en lommebok jeg hadde en gang.
Det var seigt.
-Det var første gang du lagde mat. -Sier hun som lager grå egg.
-Sant. Vi bør åpne en restaurant. -Vi hadde blitt litt av et par.
Kø rundt kvartalet, sikkert.
-Det har vært litt av en uke. -Ja. Jeg må takke deg for...
-at du minnet meg på noe. -Hva da?
På alt jeg har gått glipp av. Latter, musikk, liv.
-Jeg har hatt det fantastisk her. -Det har jeg også. Jeg...
Jeg har faktisk skrevet noe til deg. Du kan lese det når du kommer hjem.
Kanskje jeg ikke...vil reise hjem.
Ja, som når man leser en god bok og ikke vil at den skal ta slutt.
Det er det jeg mener.
Kanskje det ikke må ta slutt.
Hva mener du?
Med litt fantasi, kan det kanskje finnes en løsning.
Men jeg reiser i morgen, og du...
Kanskje reisen kan utsettes litt.
-Men kroningen din... -Jeg tenker ikke noe slikt nå.
Henry!
Jeg kom visst akkurat tidsnok.
Henry og jeg har en viktig sak å snakke om.
Jeg kan ikke tro at du reiste helt hit.
Hva skal jeg si? Det virket som du trengte min hjelp.
Det vet jeg ikke helt.
Du dro hit for å selge vinterpalasset. Er det solgt?
Ikke ennå. Jeg trenger bare mer tid.
-Kroningen er først i neste uke. -Det er problemet, Henry.
Vi har ikke mer tid.
Hør her, far...
Jeg har tenkt litt.
Edwina har gjort en strålende jobb i mitt fravær,
har jeg blitt fortalt.
Og traktaten var hennes idé.
Hun snakker flere språk og leder veldedige organisasjoner.
-Jeg tror hun faktisk vil... -Henry, det er ikke opp til deg.
-Det er en ære å tjene landet. -Ja.
Og jeg vil ikke høre noe annet.
Du ønsket deg et vanlig liv før du ble konge.
Ja, men da Chauncey trakk seg, hadde jeg ikke noe valg.
Angrer du aldri på valget ditt?
Vi gjorde det vi måtte for landet vårt.
Det må du også gjøre.
Concordia må ha sin nye regent så fort som mulig.
-Frykter du at jeg skal stikke av? -Én gang var nok for Chauncey.
Kansleren og lorden kommer hit i morgen.
-Hvorfor? -Kroningen skal finne sted her.
-I overmorgen i kapellet. -Hva? Hvorfor?
Ryktene hjemme. Det sies at du har fått kalde føtter.
Concordia må ha monarken sin.
Statsministeren vil gjennomføre kroningen nå, og jeg er enig.
Det kan ikke skje her.
Kroningen må skje i Concordia.
Ambassader blir sett på som området til nasjonen de representerer,
så du skal midlertidig overføre hyttas skjøte til vår ambassade her.
Og etter kroningen...
skal dette stedet endelig selges.
-Kysset dere? -Nei. Men nesten.
Becca, jeg vet ikke hva jeg skal gjøre.
Uka er snart over, og boka krever min fulle oppmerksomhet,
og Henry skal bli konge om noen få dager!
Det er latterlig! Det burde aldri gått så langt.
Men...jeg har falt for ham, Becca.
Jeg tror jeg er forelsket.
Ta det med ro. Det er noe du bør vite.
Jeg så en sak i en tabloidavis på nettet.
De hadde et bilde av dere sammen.
Å? Hva står det?
"Snøprins smelter hjerter, men hjemme
venter prinsesse Beatrix spent, etter rykter om et kommende frieri."
Frieri? Nei, nei... Henry sa at forholdet var over.
Er du sikker? Det står
at de har blitt sammen igjen og at det snart skal offentliggjøres.
-Hva? -Ja. Og det er flere overskrifter.
"Er prins Henry på date i USA?"
"Hva tenker forloveden om det?"
"Har Concordia råd til en kongelig skandale nå?"
Vil du høre mer?
Nei. Jeg har hørt nok.
Emily!
Skal du dra?
Jeg tenkte bare å si ha det til deg.
Hvorfor haster det sånn?
Jeg har en bok å fullføre, samt et liv i Boulder.
Og du har et liv...
som venter på deg.
En hel nasjon venter på deg.
Og forpliktelser som jeg bare står i veien for.
-Ha det, Henry. -Emily, vær så snill.
Det trenger ikke være farvel for godt.
Ikke gjør dette verre enn det er.
Ms. Miller?
Å, Deres Majestet.
Jeg ville bare berømme deg for å ha gjort det rette.
Jeg har blitt informert om...rampestrekene.
Jeg så for meg at du var litt fjollete.
Men det er du overhodet ikke.
En skal visst ikke skue hunden på hårene.
Takk.
Jeg vil si unnskyld for det som skjedde i går.
Jeg vet nå at Henry skal bli forlovet med Beatrix, så...
Jeg bør gå. Dere har nok mye å gjøre før returen til Concordia.
Ms. Miller?
Du tenker kanskje at jeg er streng, men du må forstå.
Concordia trenger sin konge.
Håper bare de får en lykkelig konge.
Jeg må jo si ha det.
-Lagde denne til deg. -Takk, Fritz!
-Origami. -Nydelig!
-Jeg vil bare takke deg. -For hva?
Du introduserte meg for min nye kjæreste.
Skiinstruktøren kommer og besøker meg i Concordia i sommer.
Jeg er så glad på dine vegne. Jeg ønsker deg alt godt.
-Ms. Tilson. -Ms. Miller.
Jeg vet ikke hva jeg skal si. Dette er litt rart.
Kanskje det skyldes høyden.
Kom hit.
Du er virkelig et friskt pust.
Takk.
-God tur hjem. -Ha det.
-Velkommen hjem, fremmede. -Takk.
Du ser opptatt ut allerede.
Jeg var det, fram til for et øyeblikk siden.
Og...send.
-Gjorde du det jeg tror du gjorde? -Ja!
Jeg sendte hele manuset til forleggeren. Tenk at jeg er ferdig!
Jeg visste du ville klare det.
Så hva skjer nå?
Godt spørsmål.
Jeg er lei for at jeg viklet deg inn i alt dette.
Nei, jeg...
-Jeg burde heller takke deg. -Virkelig?
Det var et vakkert og inspirerende eventyr.
Jeg er glad jeg fikk oppleve det.
Takk.
Kom nå, sir. Hvorfor så dyster?
Det er en stor dag for landet vårt.
Selvsagt. Det skal det bli.
-Disse, sir? -Nei, de svarte, takk.
Nå ser du ut som en konge.
Ja, om vi bare kunne få ham til å smile.
Så?
-Er du klar? -Så klar som jeg kan bli.
Etter kroningen er det nok lurt å kunngjøre den nye traktaten.
En god start på din regjeringstid.
Ja, traktaten... God idé. Det gjør vi.
Tankene dine virker å være et annet sted, Henry. Er noe galt?
-Nei, alt er fint, far. -Henry, hva det nå enn er verdt...
Jeg likte henne også.
Jeg snakket med Ms. Miller før hun dro.
Hun er en intelligent og herlig ung kvinne.
Ja.
Men...
Til syvende og sist...
var det jeg trodde vi hadde, en fiksjon.
Jeg forstår.
Jeg bør fortsette på talen min.
Ja, selvsagt.
Hva er det?
Noe Emily ga meg.
Henry?
Jeg oppklarte ikke misforståelsen
som Ms. Miller hadde angående forlovelsen din med Beatrix.
Jeg visste ikke hva jeg skulle si, så jeg sa ingenting.
Å, vel...
Det går bra.
Vel, jeg bør gå... Jeg skal la deg få være i fred.
"Et brev til en konge."
"Enhver steinblokk har en statue i seg.
Og det er skulptørens jobb å oppdage den.
Tvil aldri på motet ditt.
PS: Kongen befaler."
Bror? Kroningen starter om fire timer.
-Ja. -Går det bra med deg?
Nå når denne boka er ferdig, skal jeg begynne rett på den neste.
-Jaså? -Ja, jeg har fått opp stimen.
Vet du hva den skal handle om?
Jeg har konturene av noen historier, men jeg...
Jeg glemte idéboka mi på hytta.
-Du må dra og hente den. -Ja.
Men Henry kan fortsatt være der. Jeg vet ikke når de drar.
-Vet du? -De må ha dratt.
Jeg leste at kroningen skal skje i dag.
Hvis de er i Concordia, må hytta stå tom nå.
-Ok. -Skal du dra dit?
Skal jeg bli med?
Du er på jobb, og jeg vil bare dra nå og bli ferdig med det.
Dessuten er det mørkt innen jeg er framme.
Når jeg trer til siden, henvender jeg meg til deg,
mitt eldste barn, prins Henry,
for å spørre om du vil overta tronen
som rikets forsvarer, som Concordias konge.
Og om du vil utføre dine plikter av hele ditt hjerte.
Vær så god, kom med kunngjøringen din.
Vår mest hellige tradisjon
er når Concordias krone overlates fra en monark til den neste.
Og selv om det er fristende å sørge når ett kapittel er over...
må vi samtidig hylle det nye som starter.
Concordias regent må ha et stort og ærlig hjerte.
Sannheten er...
Sannheten er at hjertet mitt hører til et annet sted.
Og siden jeg ikke kan gi Concordia hele mitt hjerte,
kan jeg ikke være deres konge.
En jeg har kjær,
minnet meg på noe jeg lærte for lenge siden.
Hver stein har en statue i seg,
som bare venter på å bli oppdaget.
Livet er sånn.
Vi kan ikke se inn i fremtiden
mer enn vi kan se en statue fanget i stein.
Men bit for bit begynner livene våre å vise seg,
inntil de slippes løs fra sine steinblokker.
Således står vi overfor et valg.
Å skjære ut et liv som er verdt å leve,
eller å bli skåret ut av livet selv.
I dag kan jeg velge å fortsette på en sti
hvor jeg vet at hjertet mitt tar feil.
Prinsesse Edwina er mer kapabel,
mer lidenskapelig og bedre rustet til å styre Concordia enn meg.
Hvis hun er interessert.
Jeg trodde aldri du skulle spørre.
Min sønn har rett.
Concordia må ha sin monark.
Og slik skal det bli.
Det blir ingen konge...
men en dronning.
Lenge leve dronningen!
Beklager at det ble slik, men jeg visste du ville takle det.
Tuller du? Jeg har ikke hatt det så gøy på lenge.
Det ble ingen vanlig kroning, men...
det ble den rette.
Emily.
Gå bort til henne. Kongen befaler!
Jeg vet hvorfor du dro, men det er slutt med Beatrix.
Slottet tiet om det, fordi et offentlig brudd
kunne spolert traktaten,
men det betyr ingenting, for jeg skal ikke bli konge.
Edwina skriver under i morgen... Hvorfor gjemmer du deg bak et flagg?
Jeg kom tilbake for å hente boka du ga meg.
-Kroningen? -Ja.
Hva betyr det? Skal du bli?
Bare hvis du blir.
Du og dette stedet er alt jeg ønsker meg.
Hva med din kongelige skjebne?
Jeg ville skrive min egen historie.
En hvor paret endte opp sammen.
Shakespeare hadde visst rett.
Reisens mål er elskovsmøtet.
Elskling...
Tekst: Espen Remseth Hovelsen plint.com