Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
JULEN I POTTEN
Det är en fest full av
stojande skratt, glädje och livslust.
Det är explosiv magi vi behöver.
När Fezziwig vill stoppa arbetet
ska de övriga i troppen rusa in.
Jag har koll på koreografin ifall någon glömmer.
Ben, du är Fezziwig av en anledning.
Du ska starta julaftons party,
så håll inte igen.
Ebenezer, det är dags att glömma jobbet och ha lite kul.
Och nu, lämna scenen allihop.
Mr Massey, jag är orolig att vi överskuggar alla.
Ni två är precis där ni ska vara.
Oroa dig inte. Jag kan dina steg och repliker.
-Följ mig. -Varför lät jag Massey
övertala mig?
För du klarade inte din utmaning.
Jag trodde inte det var viktigt.
Jag förstod inte att jag…
Måste göra nåt otäckt?
Ja, och du klarar det utmärkt.
Du har lyckats fånga Scrooge,
och du har Belles utstrålning i överflöd.
Du måste låtsas att du bara har ögon för mig.
Titta längtansfullt på Belle i dina repliker,
men tala till Mia.
Känner du kvinnan?
-Åh, gud, gör jag… -”Förvisso gör jag det.”
Åh, Belle, så underbart att se dig.
Ta fram spelmännen, maten och punschen.
Ikväll firar vi.
Det blir inga renar under natten.
Okej, alla, in med händerna.
På tre. Ett, två, tre.
Just här, just nu!
12 ÅR SENARE
-Hej! -Hej!
Hur går det? Allt som det ska?
Jodå, det är bra. Du då?
Jag sa adjö till eleverna.
Känns nostalgiskt.
Men mr Massey påminde mig om att avgå
från min position som TA var rätt drag.
Jag fattar inte att han är borta.
Mitt flyg går på morgonen,
jag åker rakt till minnesstunden.
Okej. Så vi ses där.
Jag pratade med mrs Massey.
Hon klarar inte själv alla aktiviteter för julen
som mr Massey brukade göra i stan.
Traditionerna får inte försvinna,
så jag stannar hela veckan för att hjälpa till.
Så typiskt dig.
Jag sa att du också hjälper till.
Jag… jag kan inte.
Jag är begravd i arbete här,
tyvärr. Vet du vad?
Ta och ring Mia?
Okej. Det ska jag.
Hej då.
Okej, vi ses snart.
Hej då.
Och plötsligt insåg jag,
jag såg, jag vet.
Ljuset som hade lyst upp världen släcktes plötsligt,
och aldrig var ett ljus så starkt som detta.
Som kökets stearinljus.
Underbart!
Ja, det finns alltid någon.
Tack så mycket för att ni kom.
Detta har varit ett kärleksarbete.
Berätta för vännerna.
Tack.
Hej!
Jag är ledsen att jag inte kunde texta tillbaka,
jag har jobbat med showen.
Grattis! Hur går det?
Det är fantastiskt.
Allt är toppen. Fullt hus varenda kväll.
Jag är ledsen att jag inte är där
för mrs Massey, men jag kommer för minnesstunden.
Jag måste fortsätta.
Tänk hur roligt det vore med alla tillsammans igen.
Ärligt, inte en chans att Sarah får ledigt.
Jag ber henne ta ledigt.
Ja, låt mig veta.
Jag kan inte bara ta ledigt.
Folk ber om julledigt månader i förväg.
Sarah, ingen organiserar en godisjakt så som du.
Sant. Jag har fortfarande rekordet för flest olösliga ledtrådar.
Exakt. Kom igen. Jag behöver dig.
Culpeppers barn behöver dig.
Okej, bra.
Jag försöker men hoppas inte.
Det är en chansning. Ring Noah.
Han kanske har tid.
Jag gör allt för mrs Massey,
men barnen är lediga,
så jag är pappa dygnet runt.
Du är alltid pappa dygnet runt.
Hej, kan ni ta det lite lugnt? Tack.
Ni är i pappas verkstad här.
Jag vill ha rosa kinder, inte solbrända.
Vad sägs om det här?
Hur många delar av tomtens verkstad
får ni ihop innan lunch?
-850. -Snyggt.
Tekniskt omöjligt, men okej.
Vi vill se, eller hur? Klara?
Färdiga.
Gå.
Vet du hur svårt det är att hitta barnvakt på jul?
Nej, det gör jag inte.
Men kan du försöka? Vad sägs om Sarahs mamma?
De är iväg på en resa i år.
Tro mig, vi behöver kompistid.
-Jag ska se vad jag kan göra. -Tack.
Vi ses på minnesstunden.
Gå nu och fixa kakan.
Hej då.
Okej, jag behöver testare.
Nån som vill prova?
Jag, jag.
-Hej mamma. -Hej älskling, hur går det?
Kvar här och sätter betyg.
Tråkigt med Massey. Jag vet vad han betydde för dig.
Tack, mamma.
Men det är bra att skolan anordnar
en speciell minnesstund för elever och lärare.
Han förtjänar det.
Tackade du ja till lärartjänsten?
Jag bestämde mig för att vänta med det.
Verkligen?
Betyder det att du lyssnade
på vad jag sa och funderar på vad vi pratade om?
Jag övervägde det.
Ah-ha. Och?
Jag bestämde mig för att jag ska öppna en egen terapipraktik.
Vad? Vad då för praktik?
Vi pratade inte om någon praktik.
Jag tänkte ta det när jag kommer hem imorgon.
Med vilka kunder?
Det är ett beslut du borde ha hört med oss om.
Har du redan berättat för pappa? Luke!
En egen praktik är en stor uppgift.
Det är inte genomtänkt.
Jag har tänkt igenom allt.
För mycket, kanske.
Om jag skulle undervisa på ett universitet,
hade jag tagit U of M:s erbjudande och undervisat här.
Jag letar redan efter en lokal.
Hittade du något du gillar?
Du sa det till honom!
Förlåt, pappa.
Men jag måste packa.
Vi ses imorgon.
Älskar er.
VÄLKOMMEN TILL CULPEPPER
EN JULSAGA REGI JAMES MASSEY
BILJETTER VID TEATERN
Vi måste till minnesstunden,
men jobbar inatt, okej?
Varför lovade du att huset
är inflyttningsklart om en vecka?
Jag ordnar det.
Det är för sjutton jul.
Vi lovade killarna ledigt.
Vi kan inte backa på det.
-Vi kan förlora uppdrag. -Jag fixar det.
Nu blir vi sena.
Okej ni två. Ha det så kul göra snögubbar med Fred
-och Leslie. -Vi behöver en morot.
-Och en hatt -Sarah.
Vi är klara. Snögubbsgrejor?
Det ska bli.
Okej.
Är ni varma nog?
-Ja. -Ja.
Åh, glöm inte handskarna.
Ta-da.
-Häftig hatt. -Du är bäst, pappa.
Har du pratat med handledaren?
Jag gav henne dina julkakor och en pepparmintsmocka.
-Och? -Hon älskade det.
Men det är fortfarande nej.
Jag fick juldagen.
Pojkar, vi tävlar till garaget.
Och så var de fem.
För ett så sorgligt tillfälle kändes det som ett firande.
Kom och titta på bilderna.
-Hur mår du egentligen? -Bra.
Verkligen.
Bra.
-Roligt att se dig. -Du med.
Jag var så bra i den här pjäsen.
Jag var så livrädd i den.
Jag ville bara göra rekvisita.
Ja, du ville inte spela, så han utmanade dig.
Han ville att jag gjorde nåt som skrämde mig.
Jag fick sätta mig själv först och göra mamma besviken.
Så hur gick det för dig?
Lika bra som för dig att släppa kontrollen.
Och vi är tillbaka.
Fick inte du att veta skillnad på skoj och allvar?
Min var skillnad på ha kul och att fokusera.
Det är annorlunda utan honom.
Stället har gått ner sig.
Allt måste bytas ut och få fräsch färg.
Är det ett erbjudande om hjälp? Det behöver vi.
Jag anade att ni skulle vara här.
Vem regisserar i år?
Vår nya engelskalärare, vi hoppas på det bästa.
Er timing är faktiskt perfekt.
Vi tänkte göra en speciell dedikation
för mr Massey innan premiären.
Kan vi hjälpa till?
Om det fanns en före detta klasspresident i huset
med bra förmåga att tala som kunde hålla anförandet.
Det vore en ära att få tala å mr Masseys vägnar, rektorn.
Kalla mig Larry. Vi är alla vuxna nu.
Jo, mr Larry, jag låtsas vara vuxen,
med det är ljussvärd och Lego för mig.
Ni är säkert glada över att få umgås,
så jag ska lämna er ifred.
Åh, inte ett ord om dedikationen.
Vi överraskar Lillian.
Jag är bra på att tala inför publik.
Mia, du får gärna prata, men förbind dig inte att stanna.
Du hittar ingen barnvakt
fast du känner alla.
Du är rädd att be handledaren om ledigt
för du inte vill släppa kontrollen.
Din bror har gett alla ledigt, så jag förväntar mig din hjälp,
om du inte kommer på nån annan ursäkt som jag inte köper.
Har du textat min bror?
Hör inte till saken. Kom igen.
Vi har inte träffats till jul på flera år.
När händer det nästa gång?
Vi är just här, just nu.
Jag vet att alla är upptagna,
men jag vet inget bättre sätt att hedra vår lärare.
Ja, jag saknar julkaraoke.
Jag saknar vuxna.
Jag saknar att skapa listor, skriva ledtrådar och se barn tävla.
Jag saknar skattjakten.
Jag lovar, det blir bästa julpartyt någonsin
och det bästa för vuxna någonsin.
Mina föräldrar kan nog ta pojkarna.
Jag kan också hjälpa er med dem för jag ska bo hos er.
P.S. är det cool om jag bor hos er?
-Så klart. -Se? Allt klaffar.
Mr Massey älskade julen och var
passionerad med tillställningarna.
Om vi inte ställer upp blir det inget.
Så…
Vilka hänger på?
Sötnos?
Tillman!
Lova att du får honom att bära tomtedräkten.
Gjort.
All right.
Mr Massey på tre.
En, två, tre, mr Massey!
Det ser bra ut, ungar.
Jag gör tomtepannkakor.
Hej, det var smart.
-Tack. Det tyckte jag med. -Ja.
De är sugna, det är redan för sent.
Vänta, nästan klar. Jag ska bara dekorera dem.
Inte de där.
De äter inte jordgubbar längre.
Jag gillar inte frögrejerna på utsidan.
Jag vill inte ha om inte brorsan vill.
-Sen när då? -Sen de sa att
de inte gillar jordgubbar.
Jag vet inte ens vad barnen ogillar längre.
Bara jordgubbar.
Det är inte bara jordgubbar.
Hudson vill ha kläder bakfram.
Och vad är det med alla hinderbanor av snöre överallt?
De är barn.
Det ska ändra sig med vinden
och vi ska följa med i flödet.
Jag gillar inte flödet.
Om jag blir så överväldigad i hemmet,
vad händer då när jag tar över
pappas praktik?
Hej, du oroar dig för framtiden, okej?
Nu behöver de bara kolhydrater.
Vi ordnar livet med dig som läkare
när vi kommer dit, okej?
Fixa vispgrädden nu.
Åh, jag är garngrinchen.
Jag ska stjäla er julstämning.
-Nej, det är vårt garn. -Försvinn grinch.
Jag ska stjäla ert.
Ska du? Okej.
-Morgon. -Morgon.
Hej, har golvlister eller dörrkarmar kommit ännu?
Nej, det har de inte. Sitt ner.
Hör nu.
Jag är ledsen jag blev hetsig igår.
Jag borde inte ha lovat nåt, men jag ordnar det.
Det är inte bara det. Inte bara huset.
Leveranserna är sena. Bokföringen en röra.
…jag vill inte få dig må sämre. -För sent.
Jag talar inte som partner.
Det här är din bror.
Jag vill att du tar en paus.
Detta är det sista jag måste göra.
-Jag måste jobba. -Jag dömer dig inte.
Jag försöker hjälpa.
Du har gett upp mycket.
Du gav upp baseboll för att hjälpa pappa,
du tog först hand om mamma, och sen pappa.
Du har använt jobbet som plåster sen dess.
Såret läker inte.
Läker inte såret?
Vad pratar du om?
Sa Avery det till dig?
–Hon är väldigt hjälpsam. -Sluta texta Avery.
Du tar ledigt en vecka.
Dixons har meddelats att huset
blir klart efter jul. Dina vänner är här.
Du har inte sett dem på länge. Ha lite kul.
Det är Avery, va?
Säg åt henne att slappna av? Jag ska…
Jag tar ledigt en vecka.
Det är Trevor. Jag är sen för pickelboll.
Men, bra. Även om du inte hade något val.
Hm, det ser väldigt litet ut.
Jag vill att det känns intimt och
tryggt för kunderna.
Klaustrofobiskt också?
Okej, nog om det.
Sötnos, du lämnade ett jobb med befordringsmöjligheter
så att du kan bjuda in folk till en liten låda
för du inte har sparat tillräckligt för att byta till detta.
De bryr sig inte om rummet.
De kommer för min hjälp.
Där har du fel.
Det är som skillnaden mellan en fruktkaka i kartong
och en hembakad tårta på pepparkaksmousse.
Vilken skulle du välja?
Varför pratar vi om desserter?
Jag tror inte det här är genomtänkt.
En egen praktik är hårt arbete
och du ser inte frukterna av arbetet på minst ett år.
Att undervisa är stabilt och givande.
Därför jag gjorde det.
Tack för åsikterna. Jag måste göra mig i ordning.
Jag med.
Jag letar efter något till verandan så jag kan sitta och njuta av te.
-Du menar vin? -Ja.
Jag vet vad jag vill ha, men hittar det inte.
Lycka till.
Noah och Sarah behöver hjälp med barnen i veckan.
-Kan du och pappa vara barnvakt? -Kan?
Vi vill vara barnvakt åt barnbarn.
Vem vet om vi nånsin får några egna.
Säg till Noah och Sarah att vi gärna gör det.
Konduktör ett och två, rapportera till kafébilen.
Godsaker väntar.
Är de till salu eller ger du bort dem?
Dessa är för bygdegården, kemtvättar,
alla Sarah arbetar för.
Du måste börja sälja dina kakor.
Jag vet inte hur båda två kan arbeta.
OK, men du höll fortet så hon kunde följa sin dröm.
Det är dags att du följer din.
Starta företag är ett heltidsjobb och hon har ett års specialisering,
sen går hon till sin pappas klinik.
”Det är Uri, scenchefen.
På grund av bristande försäljning måste vi ställa in resten av dina shower.”
Mia?
-Är allt okej? -Det är jättebra.
Du har mer talang i lillfingret än alla
Virginias bagare och folk måste få uppleva din talang,
och du måste ge dem chansen, så…
Vi pratar fortfarande om kakor, va?
-Ja. -Mia, kan vi ta det här tåget
-till New York? -Ja, kan vi?
Ja, be så ska ni få.
Jippi!
Res säkert.
Oj, är det nytt?
Oj, låt mig se.
”Förlåt, fastnat på jobbet.”
”Jag är hemma med Mia. Vi glömde det helt.
Jag bakar kakor. Kom hit.”
Så, har du bestämt dig?
Kavaljerer? Järvar?
-Det beror på. -På vadå?
Om jag vill göra mig själv glad eller göra mamma glad.
Hm.
Ett ord. Utmaning.
Det är inte bara om mamma.
Ben spelar baseboll på Vandy.
Mia ska till NYU, trots hennes ständiga tvivel.
Noah och Sarah håller sig nära.
Om jag väljer mig själv blir inte bara mamma besviken,
jag kommer ifrån alla mina vänner.
Järvar är det. Till Michigan.
Men tänk om vi blir separerade?
Jag vill inte förlora mina vänner.
De betyder allt för mig.
Hur får jag oss att hålla ihop?
Alright.
Sätt ut armarna så här.
När mina nära och kära har det jobbigt,
tänker jag att de håller en jätteboll och jag utrymmet.
Jag låter dem studsa runt i skydd av mina armar och öppna hjärta.
Jag påminner dem om att livet är kort och inte en repetition.
Jag låter dem veta hur kära de är.
Det kommer svåra stunder, och då
ska du öppna armarna brett och påminna dem
att denna kärlek är värd att kämpa för.
Nu kan jag använda din hjälp.
Tack, mr Massey.
”Förlåt, jag vet att jag svek dig.
Kan du förlåta mig och komma över? Jag behöver prata.”
Hej!
Är du okej?
Vad händer?
Vad hände?
Teatern dumpade mig.
Dumpade dig?
-Som att göra slut? -Med ett SMS.
-Kan de göra så? -Jag menar,
i en stor show som man skrivit
och skapat, men folk inte kommer, ja.
Jag antar att de kan.
Jag förstår inte.
Jag trodde det gick bra i stan.
Jag har ljugit för alla.
Inklusive mig själv.
Jag har vikarierat som lärare för att betala hyran.
Är det patetiskt att det bästa i veckan
är att undervisa tonåringar?
Inte om du blir glad.
Jag textade inte till honom.
-Vem? -Mr Massey.
Jag hade inte hjärta att låta honom veta
att det inte gick bra och att jag svek honom.
Absolut inte. Han var så stolt över dig.
Det är vi alla och han skulle inte vilja att du känner så.
Men sviker du mig igen, ringer jag Culpepper Times.
Deal.
-Jag ska gå in. -Känner du sockerdoften?
Ja frun.
-Jag kommer direkt. -Okej.
Jag är det förflutna, nuet och framtiden.
Stanna i det. Åh, du grejar det här.
-Magin ligger strax bakom orden. -Magin?
Jag är så rädd för framtiden att jag förstör nuet totalt.
-Det är fortfarande tidigt. -Nej.
Avery, Ben och Sarah har alla fått sina antagningsbesked.
-Och du ska få ditt. -Men om jag inte får det?
I livet, särskilt i show biz, är det oundvikligt att misslyckas.
Men vi stannar inte där.
Och du försöker åtminstone.
Dagen det slutar vara roligt, är dagen du går vidare till nästa sak.
Det nästa är alltid en perfekt ofullkomlig människa
redo att förkunna sitt syfte.
Om NYU säger nej, åh…
Deras förlust då.
-Det var övertygande. -Okej.
Tillbaka till toppen.
Jag har julen i mitt hjärta och försöker behålla den hela året.
Jag är det förflutna, jag är nuet, jag är framtiden.
”Jag är hos Pammy. Var är du?”
”Hej, förlåt för i morse.
Jag jobbade på kulisser och glömde.”
ATT GÖRA
”Du kan kompensera mig genom att hjälpa mig
med leksaker och att välja en present till mamma.
En omöjlig uppgift.”
Förlåt igen för i morse, Ave.
Det var faktiskt bra att ingen kom, för nu kan jag överlasta dig
utan att känna skuld.
Dessutom förlåter jag dig för en kaka.
Din lista skrämmer mig.
Åh, wow.
Mmm, så gott.
Det här är de godaste kakorna jag någonsin ätit.
Jag vet. Han startar ett företag.
-Vad? Underbart! -Nej.
Jag startar inget företag. -Jo.
Jag bakar kakor som jag brukar, så ser vi vart det leder.
-Noah, du måste göra det. -Det ska jag, okej?
När min fru inte arbetar 100 timmar i veckan och barnen är på college.
Vi jobbar på honom.
Noah, att baka kan du helt klart.
Att bygga då?
Jo, jag byggde en hel julby i Lego en gång.
-Varför? -Du hjälper Ben med scenen.
Jag tror inte att Ben vill det.
Har du inte gottgjort ännu för ”du är inte rolig längre”-kvällarna?
Jag försökte muntra upp honom.
-Jag skämtade. -Vi måste jobba på din komedi.
Jag skulle göra det ogjort om jag kunde.
Jag vet inte vad jag ska säga.
Män kommunicerar bara inte.
Det är nog därför jag dejtar kvinnor.
Ni har gott om tid att prata när ni fixar scenen.
Du och Sarah måste också spela mr och mrs Claus
på vår leksakskampanj den 23:e.
Jag har velat vara Santa Claus hela livet.
Jag är med.
En sista sak nu. Är ni med
på vår julfest imorgon kväll?
Jag är fri som fågeln.
-Mamma och pappa kan sitta barnvakt. -Då säger jag ja.
Har du undrat varför mr Claus har ett förnamn
men inte mrs Claus?
Jag älskar din hjärna.
Tack.
Att undervisa är att beröra liv för alltid.
Det är bara lamt.
-Knack, knack. -Hej, pappa.
-Hej. -Kom in.
Jag är ledsen att jag avslöjade vår hemlighet. Men jag är så stolt över dig.
Du kommer att lysa upp kontoren.
Tack, pappa. Jag behövde höra det.
Det kan vara svårt att känna hopp under mammas vakande öga.
Hon visar bara på sitt sätt att hon är stolt över dig.
Vem visar vad på sitt sätt?
-Skvallrar bara med pappa. -Okej, bry er inte om mig.
Bra chatt.
Hå, hå, hå, god jul!
Är du på riktigt? Eller är jag så utmattad
att jag ser i syne?
Hå, hå, hå, nej! Jag är verklig!
Vi ska vara mr och mr Claus på leksakskampanjen.
Precis som mr och mrs Massey brukade göra.
-När då? -Den 23:e.
Vi får dela ut leksaker till barn
och jag får skaka på magen som en skål full med gelé!
Jag kan inte den 23:e. Vi pratade om det.
Jag måste jobba sent så jag är ledig på julafton.
-Det är bara en timme. -Få mig inte att må dåligt.
Har du har frågat alla andra och ingen kan ta det?
Jag kan inte hjälpa att jag har ett jobb.
Är inte det jag gör att jobba?
Jag menade inte så.
Det är bara du som inte anstränger dig här.
Ben ställer upp.
Tror du inte jag vill ha kul med mina vänner?
Jag vet inte. Vill du?
Vad vill du att jag gör?
Jag vill inte att du vaknar om 30 år
och inser allt du missat.
Mr Massey, förlåt. Jag försökte bara lätta upp stämningen.
Alla var så stressade och Mia hade en härdsmälta
och du kom inte rätt på deras spår,
vilket var deras fel, inte ditt.
Du beskrev precis en perfekt första teknisk genomgång.
Perfekt?
Det var en katastrof.
Tekniska genomgångar ska vara katastrofala.
-Och de är mina favoriter. -Allvarligt?
Det är där vi alla kommer i synk
och det vi gör börjar få liv.
Så du är inte arg?
Det finns en tid för arbete och en tid för lek
och att inte ta oss själva på för stort allvar.
Du fattar det. Det är din superkraft.
Tappa aldrig bort din lekfullhet.
Vet hur du tyglar den.
Men överge den aldrig.
Tack mr Massey.
Någon är glad. Jobbade du hela natten?
Jag såg att det lös.
Oroa dig inte, det är inte för arbetet.
Avery bad om hjälp med leksakskampanjen.
Så det gjorde hon?
Om du ska retas, hjälp mig åtminstone lasta bilen.
Okej, jag ska shoppa.
Vad för sorts shopping? Får jag följa med?
Jag och Ben ska till Main Street
och se om de deltar i leksakskampanjen.
Du har varit mycket med Ben på sistone.
-Åh, mamma, börja inte. -Jag säger bara
att det inte är en slump att mr Massey
fick er två tillsammans igen.
-Även i hans frånvaro. -Vi är inte tillsammans.
Det är ett bra sätt att hedra mr Massey.
Han var alltid bra på att göra julen speciell för barnen.
Han lockade fram barnet i oss gamla med.
Tala för er själva. Bra vin här.
Jag måste iväg. Vi ses sen.
Okej, hej då.
Tricia?
Om hon och Ben äntligen blir ihop,
då kommer hon hem igen.
-God morgon. -Morgon.
-Hur är det? -Bra. Själv?
Det är bra.
Jag har en överraskning.
Ben, de är fantastiska.
När hann du med det?
Fördelen med sömnlöshet.
-Är du redo att åka? -Ja.
-Gillar du dem? -Jag älskar dem!
Jag älskar min fru.
Jag har älskat henne sen high school.
Mr Massey fick mig att inse att vi inte kan ta tiden för given.
Är du orolig att hon gör det?
Hon bara…
hon vet inget annat sätt.
Åh.
-Här har du. -Tack.
Du vet…
Sanningen är att jag alltid haft en snäll avundsjuka om att hon
har något hon älskar för sig själv.
Sarah ger allt till sitt arbete,
så det blir inte mycket över för oss.
Och du ger allt till pojkarna, så det blir inte mycket över för dig.
Jag vet att jag lovade Sarah att ta hand om pojkarna
tills hon blir klar, men jag vill göra min kakgrej.
Jag kan bara inte ta första steget.
Förlåt, du är inte en första-steget-kille.
Du är en blåslampa-i-häcken-kille, det är därför du har mig.
-Jag knuffar dig glatt över stupet. -Ja.
Tack, kompis.
När du väl hoppat, flyger du säkert.
-Tant Mia, hjälp! -Ja, förstärkningen kommer.
Lagarbete får drömmen att fungera.
Kom igen.
Wow. Titta på det här. Wow.
Vi ville sätta den i granen.
Ni vadå?
Vi har bara 20 minuter.
-Lägg ner grejerna så äter vi. -Jag kan inte.
Jag måste bli klar.
Jag ska träffa mina vänner för en julfest sen.
Det är första gången på åratal som hela klassen ses.
Så, det är coolt. Eller inte.
De vill att jag tar ledigt så vi får tid tillsammans,
-och jag vill också. -Men det är inte
som om du bara kan välja att ta ledigt.
Precis.
Så skönt att bli förstådd.
Jag började känna mig som Grinchen.
Hur många skift behöver du täcka?
-Två. -Enkelt.
Joe är singel utan barn, du tog hans skift
för en videospelsturnering.
Vad?
Han sa han skulle på föräldrarnas guldbröllop.
Så vi ringer Joe, och jag tar ditt andra pass.
-Vem tar hand om Ava? -Det får jag klura ut.
Du har hjälpt singelmamman många gånger.
Jag täcker dig.
Seriöst, tack så mycket.
Leksakskampanjen för sjukhuset är den 23:e.
Låt Joe ta det skiftet så du och Ava är med.
Ska bli. Ät nu.
Bara två sekunder till.
Tack igen för hjälpen med leksakerna, det betyder allt.
Vi älskade alla James så mycket och vi saknar honom.
Vi med.
Jag var rädd att det inte skulle bli av i år.
-Hur många leksaker ska vi donera? -Så många som möjligt.
Chris och jag vill också donera.
Åh, titta på henne.
Är hon inte söt?
Den sötaste.
Vi ska hitta ett bra hem åt dig.
Jag minns när ni var småbarn och era föräldrar tog med er hit.
Ni två var alltid som ler och långhalm.
Inte konstigt att ni blev ett par.
Åh nej, vi är bara riktigt bra vänner.
Är du säker på det?
Tror du barnen gillar dessa?
Jag tror vi behöver en större låda.
Res dig och vandra med mig.
Jag sa, res dig och vandra med mig.
Jag är dödlig.
Riskerar att falla.
Precis, det är repliken.
Jag är dödlig. Riskerar att falla.
Med en beröring av min hand blir du uppstånden i mer än detta.
Jag vet att vi inte kan flyga, men du måste spela
som om du kunde, annars blir det töntigt.
Jag ville alltid få scenen riggad
så jag kunde spela Peter Pan.
Förlåt. Vem är du?
Jag behöver en paus.
Vi tar fem minuter, eller femton.
Förlåt att jag avbryter.
Det är cool. Du kunde repliken.
-Ja. -Är du framtida julars tjej?
Åh, jag spelade SCP sista året.
Ja, jag gick hit för en miljon år sedan.
-Jag är Mia. -Jag är Tammy.
Hej.
Jag saknar mr Massey så.
Inte bara för att hans pjäs är total katastrof.
-Ja, han var på riktigt. -Oersättlig.
Aj! Oroa dig inte! Jag är okej! Jag är okej!
Hon är helt klart överväldigad.
Ska du hjälpa henne?
Åh, nej, jag besöker bara mina gamla betesmarker.
Mina bästa minnen är på scenen
så jag är här för showen.
Ha mycket låga förväntningar.
Du är rolig.
Några goda råd?
Um.
Jag…
Man kan göra vad som helst med sin fantasi.
Så om allt rasar samman runt dig,
om du tror på det räcker det för att publiken ska vara med.
-Åh, tack. -Ja.
Åh.
-Hur ofta repeterar ni? -Varje dag.
-10 till 2. -Wow. Okej.
Coolt. Hej då.
De där lådorna var fantastiska.
-Tack igen för dem. -Ingen orsak.
Vad ska jag göra med mamma?
Jag hittade ingenting.
Jag behöver bara något som inte får henne att säga: ”Hm, tack, sötnos.”
Du har åtminstone en mamma.
Förlåt.
-Jag tänkte inte. Jag känner mig hemsk. -Gör inte det.
Jag är ledsen.
Jag vet din mamma är lite mycket. Min med.
Jag säger det bara för jag…
Jag önskar att jag fick en jul till,
en gåva till.
Vad skulle du ge henne?
Sista julen vi hade gjorde jag en gungstol till henne.
Hon älskade att sitta där ute
och titta på fåglar i soluppgången.
Hon älskade allt jag gjorde.
Vad skulle du tycka om att göra en dagbädd för en veranda?
Dagbädd.
Det är något jag kan göra för dig.
Och din mamma.
Okej.
Ja, Mia!
-Hej, kommer Sarah? -Vet ej.
-Vill du prata om det? -Nej.
Så jag tänkte att ni kunde fixa scenen tillsammans.
-Jag behöver faktiskt ingen hjälp. -Se?
-Han behöver ingen hjälp. -Ni behöver båda hjälp.
Jag tror att det hon försöker säga är att vi alla vill
att ni lappar ihop missförståndet.
-Jag missförstod ingenting. -Jo.
Jag gör inte detta just nu, Noah.
Okej, härnäst har vi Noah Wong som sjunger ”We Wish You A Merry Christmas”.
Nej.
Nej, nej, eh, nej, nej, det är okej.
-Nej, nej. -Jo, jo.
Nej, det räcker. Det gör jag inte.
Åh, Noah.
Jag gillade det inte i high school,
och jag gillar det inte nu. Tvinga mig inte.
-Okej. -Okej?
Okej.
Ja, förlåt, du kan gå vidare med nästa person.
Noah, Noah, Noah, Noah,
Noah, Noah, Noah, Noah, Noah, Noah.
Så vem är nästa?
Vad sägs om mr Wong?
Det är ganska okomplicerat. Allt du gör är
att lämna som dig själv och komma in som en annan.
Vem ska jag ska vara när jag kommer in igen?
Vem som helst annan. Tänk inte på det.
Det kallas improv.
Det finns bara en regel.
Lämna din rädsla vid dörren,
annars hittar du inte möjligheten på andra sidan.
-Vilken möjlighet? -Möjligheten att bli.
Så klass, låt oss se vem Noah blir, hm?
Men dörren är din tröskel.
Precis som skolexamen.
Ta bara första steget.
En hel värld väntar på andra sidan.
Noah! Noah! Noah!
Noah! Noah! Noah! Noah!
Noah! Noah! Noah! Kom igen, du kan det här.
-Noah! Noah! -Jag pressar dig.
Kan du detta, kan du vad som helst.
Gör det för mr Massey.
Noah! Noah! Noah! Noah!
Noah! Noah! Noah!
Mr Massey, den här är för dig.
Ja!
Whoo!
Vi önskar er en god jul.
Vi önskar er en god jul och ett gott…
Goda budskap var ni än är.
Goda budskap inför julen…
Jag är glad att du fixade det.
Jag gav bort mitt skift så jag kan göra skattjakten och vara mrs Claus.
-Noah har mig fortfarande. -Sarah, kom igen.
Jag behöver lite mer hjälp här, tack.
-Nej, inte jag. -Låt oss gå.
Ben, kom igen.
Det är bra.
Sjung med oss för gamla tiders skull.
Avery, det är bra.
Goda budskap för jul och ett gott nytt år.
Vi går inte förrän vi får några.
Så kom med några här.
Goda budskap för jul och ett gott nytt år.
Ben!
-Ben, vart ska du? -Hem.
Snälla stanna. Jag ska inte dra upp dig på scenen igen.
-Kom bara in igen. -Det är inte det, Avery.
Jag vill bara dra. Det är allt.
Det är det inte. Är det Noah-grejen?
Nej. Ja, men nej. Noah fattade det aldrig då
-och ingen fattar det nu, Avery. -Testa mig.
Alla där inne lever sina liv som om allt är bra.
Men dåliga saker händer inte för dem, det är sanningen.
Jo då, mr Massey dog, visst?
Och vi är alla del av den flocken, men Avery…
Jag förlorade mina föräldrar.
Jag hade en värld, men nu har jag ingen aning om hur den världen är.
Jag är ledsen.
Det är sant, jag förstår inte.
Jag…
Jag önskar jag kunde vara där med er och skratta, sjunga och ha kul.
Tror du inte jag vill ha tillbaka roliga Ben?
Det är som någon…
Det är som någon hamrade min kropp
i bitar och jag försöker
lägga pussel men hittar inte bitarna.
Jag är rädd att det är borta för alltid.
Jag kan inte lova dig att vi kan sätta samman dig igen
som du brukade vara.
Du blir aldrig den samma.
Och det är okej.
Men personen vi möter på vägen kommer att vara otrolig.
Förmodligen ännu otroligare än han var.
Vi?
Ja.
Vi.
Jag gillar hur det låter.
God morgon.
-Hej sötnos. -Morgon.
Hur sov du?
-Jag sov gott. -Hur sov du?
-Bra. -Påfyllning, hjärtat?
Du måste vara sliten av all sång.
Hände aldrig. Vet inte vad du pratar om.
-Vad jobbar du med? -Eh, ingenting. Bara…
Försöker köpa nya kakformar.
Låt mig se. Så jag vet vad jag ska köpa åt dig.
Jag vet hur noggrann du är med baket.
Jag skickar en länk.
Okej.
Det är bäst att jag går upp och avslutar
-ledtrådarna för skattjakten. -Okej.
Hej.
Tack för att du fick veckan att fungera.
-Det betyder mycket. -Så klart.
Att säga det högt, särskilt till henne, hjälper dig att starta ditt företag.
Jag vet inte ens hur det ser ut än.
Hon är så upptagen att hon inte märker det ändå.
Hej, det är Avery här.
Miss Taylor, hej. Det här är Susan från University of Virginia.
Jag ringer som svar på din ansökan om professuren.
Förlåt, vem då?
Var sa du att du ringde från?
Susan, från University of Virginia.
Och du ringer mig för att…
Vi har fått ditt CV och vill gärna prata med dig om tjänsten.
Det är nio månader på heltid, så…
Förlåt att jag avbryter, men jag är lite förvirrad.
Jag har inte skickat mitt CV.
Jag gjorde det.
Kanelbulle?
Hallå, är du kvar?
Susan, det verkar som om kommunikationerna har klickat i min ände.
-Jag ringer tillbaka. -Okej.
-Tack. -Hej då.
Underbart att de hörde av sig så snart.
Varför gjorde du det utan att fråga mig?
Du tog ett beslut utan att fråga mig eller din far.
Jag är vuxen. Jag behöver inte fråga er.
Avery, jobbet är perfekt för dig.
Det är både rådgivning och undervisning.
Jag vill starta en egen praktik.
-Det vet du. -Hör du,
det här är en fågel i handen.
-Det råkar vara på ditt alma mater. -Ja.
Jag vet inte varför jag blir chockad varje gång det händer.
Varje gång vad händer?
Varje gång du ber mig att ge upp något jag vill för att göra dig glad.
Det låter väl lite dramatiskt, tycker du inte?
Du behöver inte ringa tillbaka direkt.
Det är jul. Susan förstår
säkert att du behöver lite tid.
Jag behöver lite tid. Helt riktigt.
Ursäkta mig nu.
Jag ska klä ut mig som nisse för en skattjakt.
Innan vi börjar vill jag bara tacka er alla
för att ni gör detta, jag är så tacksam.
Min man James ler ner mot oss.
Okej barn, kom hit.
Det är dags för den årliga skattjakten på godis.
Sätt igång, Sarah.
Det finns bara två regler.
Ett, vi kan inte hjälpa er med svaren,
ni måste klura ut det själva.
Två, ha det roligaste ni någonsin har haft.
De här är era tomtenissar som hjälper er idag.
Så leta reda på era nissar och låt spelet börja.
”Tomten älskar mjölk och kakor.
Den här godbiten blir aldrig gammal.
Gå dit där kakorna är söta och alla barn älskar att träffas.”
”Det är jul, visa en ställning.
Nästa ledtråd finns där dina föräldrar köper alla dina kläder.”
”Vill du vill ha tomtens speciella krafter,
får du gå till platsen där alla blommor finns.”
-Blomsterbutiken! -Du har rätt. Spring!
”Han är här för att fylla de små barns julglädje
där pojkar och tjejer får sina leksaker för jul.”
-Leksaksaffären. -Det är bäst ni kollar.
Du gör det verkligen. Får tid för både arbete och lek.
Jag antecknar om jag får barn.
Ge mig inte för mycket erkännande.
Jag vet inte hur man gör.
Jag tror inte någon vet förrän de är i det.
Jag tillbringar varje vaket ögonblick med barn,
så jag är lite rostig med vuxna.
Vi behöver inte prata.
Toppen, så vi pratar aldrig mer för resten av våra liv.
Det var inte så jag menade.
”Ta tag era pyjamas och era bästa julstrumpor.
Ni hittar den tredje ledtråden bredvid klockan.”
Wow!
Så skolan letar efter en ersättare för James.
Det är ett svårt beslut, de skorna är omöjliga att fylla.
Vem rekommenderade du?
Åh, en med bakgrund inom teater,
som är bra med barn och en fantastisk ledare.
Jag tror det blir bra om personen tar jobbet.
Det vore galet att inte tacka ja.
Han är så bra med dem, utan att anstränga sig.
Han vet precis vad de behöver,
när de behöver det och hur de ska få det.
Noah tillbringar mycket tid med dem.
Åtminstone tills han startar eget,
och då kan han känna empati för det du går igenom.
Vadå starta eget?
Jag trampar bara i klaveret med dig.
Okej, jag försöker här.
-Kan du möta mig halvvägs? -Varför då?
Din idé om att finnas där för mig när jag behövde dig mest
var ett skämt om att jag inte är rolig.
-Ett dåligt skämt. -Ja.
I veckor har folk lämnat kassler, skinka, läsk, groblad.
Jag har nog med pimentoost i frysen för att bada i den.
Vet du vem som inte stannade till hos mig?
Det var du, Noah.
Jag tog med dig ut för få dig att tänka på annat.
Ja, och du fick mig att känna att du bara kom
om jag var rolige Ben igen.
Här är sista ledtråden.
Glad jul allihop!
Okej, en efter en, och vi går i en cirkel. Kommer ni ihåg?
Var är Ben?
Jag kan ha gjort honom upprörd utan att det var meningen.
Var snäll och fixa det. Vi försöker ha en bra vecka
och vi kan inte på grund av er två.
Kom igen. Vi är trötta på det.
Ben är på väg till teatern för att arbeta med scenen.
Jag med. Du borde komma och hjälpa till.
Startar vi ett kakföretag?
Måste gå!
Jag lovar, vi pratar om det sen, men just nu,
måste jag fixa saker med Ben.
Gör det.
Kom sen hem och berätta varför jag
är den enda som inte vet det.
Idag är inte din dag.
Det känns som jag är i high school igen och väljer mammas alma mater
istället för mitt eget val.
Jag kom till Michigan till sist, men det är inte poängen.
Det är svårt att inte hamna i gamla vanor när man kommer hem.
Kan jag berätta en liten hemlis?
Ja, gör det.
Vår Michael ville gå på ett musikkonservatorium.
Men vi tyckte en utbildning i de fria konsterna vore bättre.
I slutändan var det inte vårt beslut att fatta.
-Han började på konservatoriet. -Han älskade varenda minut.
Ingenting slår ner dig snabbare i skoskaften
än att erbjuda ditt bästa till någon du älskar
och inse att det fortfarande inte räcker.
Det är så sant.
Vi föräldrar, vi vill det bästa för er.
Men ibland är det svårt att skilja på ert bästa och vårt bästa.
Och det är därför du bara behöver ta ansvar för ditt eget bästa.
Tack.
Jag brukade gå till mr Massey om sånt.
Nu kan du komma till mig.
Okej, så reserven har tagit din hand, Scrooge
och ni har båda flugit genom ett fönster, okej?
Gå.
Låt mig hjälpa till.
Jag fixar detta. -Inte för att vara respektlös,
men det ser inte så ut.
Hör ni, här är grejen.
Vi ska sätta upp en pjäs och de behöver hjälp.
-All hjälp de kan få. -Så gå ni tillbaka dit
och red ut situationen.
Ni älskar varandra, vi har saker att göra, och det är jul.
Okej, bra.
Okej, så ni går hand i hand genom fönstret
till landsbygden där Scrooge var skolpojke.
Så, eh…
-Är vi okej? -Nej, vi är inte okej.
Jag vill ha en ursäkt.
Åh, jag tänkte bara för att vi gjorde nickgrejen.
Okej, ja, så klart. En ursäkt.
Jag är så ledsen.
Seriöst, jag är ledsen att jag sa du inte är rolig,
det var ett elakt, okänsligt skämt, och det är inte sant.
Du är superkul.
-Inte på sistone. -Hej, kom igen.
Att se dig kämpa med kulissen.
Det var riktigt kul.
Och jag är ledsen jag inte var där när du behövde mig som mest.
Jag hade just fått mitt andra barn.
Jag drunknade i mjölk och bajs, och var så trött
att jag knappt kunde gå.
Det är ingen ursäkt, men det är sant.
Och jag är också ledsen för sprickan mellan oss
innan jag sa att jag var ledsen.
Jag uppskattar det.
Älskar dig, bror.
Åh, du skrämde mig.
Ah, jag glömde.
Att du startade en kakföretag utan att säga det?
Ja, men nej, jag har inte startat det än.
Men vill du?
Jag vet inte.
Kanske. Jag nämnde det för Mia och hon hade
en vision och sen berättade jag för Avery
-och hon älskade det. -Du pratade med Mia,
Avery, och säkert med Ben om ni varit vänner,
så hade du berättat för honom också. Men inte för din fru.
Jag och Ben är förresten sams igen.
Som en sidonot.
Är det vad vi är nu?
Två personer som glider in i separata liv?
Nej.
Nej. Hej, Sarah.
Det händer aldrig oss.
Känns som det redan har.
Bra att du och Ben är sams.
Sarah.
-Morgon. -Morgon.
Morgon, sötnos.
Jag har gjort din favorit, frukostgryta med gryn.
Jag är faktiskt inte så hungrig.
-Så måste jag till leksakskampanjen. -Okej.
Du ska få en ny kaffe.
Jag tar en hos Pammy.
-Tack, pappa. -Var så god.
Vad är det jag alltid missar?
Minns du vad du sa till din mamma
-du inte vill ha på vårt bröllop? -Ja, maten jag hatar, räkor.
Um, och hon ordnade räkor i alla fall.
Faktiskt mängder av det.
Jag har aldrig sett så mycket räkcocktail.
Jag var så arg på henne, men det handlade inte bara om räkorna.
Jag ville hon skulle lita på mig så jag fick planera en sak
på mitt eget bröllop, i mitt eget liv.
Att tro att jag var kapabel nog,
smart nog.
Bra nog.
Hm.
Jag önskar bara att äpplet föll lite längre från trädet.
Hå, hå, hå, hå.
Okej, kom upp.
-God jul. -God jul.
Okej, gå dit.
Okej, vem är nästa?
Hej.
Hej, jag känner till de här kakorna,
-de är så goda. -Jag vet, de är det.
Sarah tar alltid med Noahs kakor till sjukhuset på julen.
Men jag brukar bara få en innan alla försvinner.
Uhu, du kan få den.
-Säg ”tack”. -Tack.
Okej lille kompis,
Jag har hört från flera nissar att du
har varit en snäll lillebror i år. Är det sant?
Så jag ska se till att du får din skoter i julklapp.
Och hjälmen, säkerheten kommer först.
Just det, hjärtat.
Åh, god jul.
Wow, Noahs kakor är populära, så bra för honom.
Ja han kan verkligen baka.
Ja, vi är sams igen.
Bra för er.
Hej, vad gör du sen?
Undviker mamma, hur så?
Vill du komma över?
Ja.
Vi har fyra olika varianter och vill du ha fler kakor,
kan jag ta en beställning.
-Sätt upp mig för fem dussin. -Åh, jisses.
-Okej. -60 kakor.
För presenter och mig.
Jag visste inte att du sålde dem.
Inte jag heller.
Du kommer att baka hela veckan.
Jag har redan 10 beställningar.
Mia, det är inte ens ett företag än.
Oroa dig inte för hur det sker.
Ta språnget bara.
Okej.
-Toppen. -Vem behöver kakor?
Okej. Ja, kom upp.
Så, vad tror du skulle få din syster att må bättre, Teddy?
Hon är på sjukhuset och mår nog bättre om hon kan måla och rita.
Hon älskar konst.
Låter som en konstsats. Eller hur, tomten?
Absolut.
Tomten har den perfekta presenten.
Åh, herregud.
Tack!
God jul!
Kände du det?
Som liten åkte jag med pappa till barnsjukhuset
för en av hans patienter.
Det var jul och den lille pojken var orolig att tomten
inte skulle kunna hitta honom.
När du frågade vad vi ville göra
för vårt samhälle, tänkte jag på pojken.
Och alla andra barn som är på sjukhuset under julen.
Det var något jag måste göra.
Det kallas syfte.
Jag tror du just hittat ett av dina.
Syftet ger mening. Och mening ger lycka.
Det blir en riktigt god jul.
God jul!
Sarah? Jorden till Sarah?
Åh, förlåt. Jag var bara…
Strunt i det. Sa du något?
Bara hur bra det är att Noah startar ett eget företag.
Han får hälften av min lön med de där kakorna.
Ava ville åka pulka. Vill du vara med grabbarna?
Ja, så klart.
Hej, ungar, vill ni åka pulka?
-Ja, full fart! -Okej!
Vi ses om en minut.
Hej, vart ska ni?
Pojkarna ska få åka pulka med Chloe och Ava.
Visst, ge mig fem minuter.
-Jag följer med. -Nej, du måste stanna.
Titta på alla dina nya kunder.
Sälj dina kakor. Jag tar pojkarna.
Det är okej, jag lovar.
Okej, vi ses hemma.
-Okej, vem är nästa? -All right.
”Hej, bra nyheter, jag såg en av dina shower
och vill ha dig bums på en audition i New York.
Ring mig för bokning, repetitioner börjar 2 januari.”
Åh herregud…
Vad?
-Vad hände? -Nej, ingenting. Ingenting.
Vi är klara här om du är redo att dra och undvika din mamma.
Låt oss göra det.
-Fixar du resten här? -Ja.
-Du kan berätta senare. -Okej.
När du bad mig komma över,
insåg jag inte att jag skulle arbeta.
Den är till din mamma.
Som jag fortfarande är arg på.
Vad har Patricia gjort nu?
Åh, du vet, sökte ett jobb åt mig bakom min rygg
för att hon inte gillar mina livsval.
Du borde ha fått henne i terapi.
Du verkar ha haft en bra vecka.
Så arg som jag var på min bror, och jag fattar inte att jag säger det,
han hade rätt.
Jag behövde bara tänka.
Kommit på något?
Ja, att jag har varit olycklig länge.
När var sista gången du var lycklig?
Baseball.
Men det tåget har gått, så…
-Att coacha då? -Jag har funderat på det.
Jag vet inte, jag…
Jag behöver tänka mer.
Att tänka är bra.
Kommer du ihåg när vi tummade på löftet?
Du menar det när vi var 12,
att om ingen av oss var gift när vi fyllde 30,
-så skulle vi gifta oss? -Just det.
Det är bara tre månader kvar på klockan, så…
Säg det inte.
-30! -Gör det inte!
-Avery är 30! -Säg ingenting!
Jag har en bekännelse.
Tack.
Tack för att du inte lät mig skjuta bort dig igen.
Har du också kvar känslor?
Lova mig en sak.
Lova mig att du aldrig stänger mig ute igen, okej?
-Åh, oj, den är tung. -Jag vet.
Den ska vara en överraskning.
-Vad då för överraskning? -Överraskning!
Den är underbar. Var hittade du den?
Hittade den inte. Ben gjorde den.
Ben, wow.
-Den är perfekt. Tack så mycket. -Det var ett nöje.
Jag ska låta dig njuta av presenten,
men god jul, mr och mrs Taylor.
-God jul. -God jul.
-Vi ses senare. -Ja, absolut.
Vad sägs om lite te?
Tja, tack.
Absolut.
Den är så mysig.
Ja? Gillar du den?
Men jag känner inte att jag förtjänar den.
Jag är skyldig dig en ursäkt.
Jag är verkligen ledsen.
Jag skulle inte ha lagt mig i ditt liv som jag gjorde.
Nej, det skulle du inte.
Men tack för ursäkten.
Jag saknar dig bara.
Du är min enda dotter och jag önskar bara att du var närmare
och ibland känns det som att du flyr från mig.
Är jag verkligen så hemsk att vi måste vara så långt isär?
Nej mamma, jag behövde bara lite avstånd för att kunna
hitta min egen väg i livet.
Det här är mitt liv och jag gör ett fantastiskt jobb.
Jag är ledsen om mitt val gör dig besviken men…
Jag kan inte göra mig själv besviken.
Du träffade aldrig din mormor.
En underbar kvinna jag saknar varenda dag,
men, om det inte var hennes sätt
så var det höga hästar.
Jag antar att jag lärde mig att kärlek var kontroll.
Och jag lär mig nu att man inte kan ha både kärlek och kontroll.
Man måste välja.
Och älskling, jag väljer villkorslös kärlek.
Tack.
Du vet inte vad det betyder för mig
men du måste lita på att jag vet vad som är rätt
och för mig betyder det min egen praktik i Michigan.
Jag älskar dig så mycket.
Jag älskar dig också, mamma.
Jag älskar dig med.
-Fick du många beställningar? -Förlåt, du först.
Jag, eh…
Jag har fler beställningar än jag klarar.
Jag vet inte hur jag ska få allt gjort,
och det är förstås när pojkarna har lov,
och det är allt jag kan begära.
Vi ordnar det med både pojkar och beställningar.
Svara mig på det här.
Hur kändes det?
Det kändes bra.
Som jag blev mer levande än tidigare.
Jag är ledsen. Är det okej?
Jag vet inte vad det betyder eller om jag
får några beställningar efter jul.
Jag är så glad för din skull.
Du har varit vårt ankare och gjort att jag kunnat följa min dröm.
Jag vill göra det samma för dig.
Verkligen?
Verkligen.
Och inte för inte, det du gör med dem är så svårt.
Jag har varit på benen i 20-timmars skift, men pojkarna knäckte mig på fyra,
att hindra dem från att krocka i sina slädar med träd och varandra,
-härdsmältorna, frågorna. -Åh, frågorna.
Varför behöver de alla mellanmål?
Okej, ett proffstips, minikylare i bilen, lita på mig där.
Jag vet inte hur vi ska få det att fungera,
men jag vet att vi kan göra vad som helst tillsammans.
Hon hör dig inte.
Jag älskar den barnsliga nyfikenheten, Mia.
Detta är gamle Scrooges första vändpunkt
där han ser avståndet mellan var han är nu
och var han vill vara. Det är vad Bill representerar,
att leva livet fullt ut, för vi är aldrig lovade morgondagen.
Men du förmedlar även att det aldrig är för sent att släppa taget,
förlåta och försöka igen.
Förlåta vem då? Det var han som skippade kompisarna.
Förlåta dig själv.
Så när jag säger ”hon kan inte höra dig”
önskar jag desperat att hon kunde.
Ja.
”Hej, jag behöver verkligen prata.
Kan vi träffas hos Pammy för en kväll med varm choklad?”
”Givetvis, jag kommer.”
Jag har suttit flera år i New York och
kämpat för, du vet, för en chans.
Åker jag imorgon tror jag att jag får chansen att synas,
på allvar. Och hon sa att jag var dynamisk.
Jag är så glad för din skull. Det är otroligt.
-Men också… -Nej.
Nej, Avery. Inga men, snälla.
-Showen och de där barnen då? -Men du är på ditt syfte.
Du har ingen aning om hur det är att aldrig veta om
du kan nå dina drömmar och inte ens komma nära.
Jag vet inte vad jag ska göra,
men jag måste ta reda på det själv.
Är du redo? Vi måste åka.
Jepp. Två sekunder.
Försöker bara fixa webbsajten.
Låt mig hjälpa dig.
Så tillhör jag dig.
Du är en fantastisk mamma och fru.
Fast jag inte visste att de slutat äta jordgubbar?
Nästa vecka älskar de jordgubbar och avskyr bananer.
Men jag vill veta sånt.
Så jag fattade ett beslut.
När jag tar över pappas praktik,
istället för att göra på hans sätt,
vill jag göra det på mitt sätt.
Så jag tar in en partner.
Då får jag lite tid med pojkarna
och du får tid att driva
Culpeppers främsta kakföretag.
Det är den bästa julklappen jag någonsin kan begära.
Och ni två är de bästa julklapparna vi någonsin kan begära.
P.S. Berätta bara inte för pappa om planen.
-Inte förrän jag köpt praktiken. -Inte en chans.
-Kom igen, nu åker vi. -All right, vi åker.
Ni två är så dumma.
”Hur gick det med mötet?
”Jag hoppas de såg din talang.”
”Jag börjar tro att det inte är min väg.
Att jag ska lägga det på hyllan.”
God jul, Ben.
God jul.
Du är väldigt stilig.
Du är, du är vacker.
-Så, jag har tänkt. -Ja?
Tänk om jag tog lite mer ledigt från ett familjeföretag?
-Jag lyssnar. -Jag ringde en vän
som jobbar med minderåriga och det
finns en tjänst som coach.
Jag ska söka den.
Jag är glad för din skull.
Tack. Och vet du vad?
Det råkar vara i Michigan.
Ett intressant val av delstater.
Jag har också tänkt…
Jag gillar hur du engagerar dig i tänkandet.
Vill du ha sällskap?
Jag skulle älska sällskap.
Och sanningen är…
Jag älskar dig, Avery.
Jag har alltid älskat dig,
och, liksom, du behöver inte känna likadant.
Men, jag kan inte gå en dag till utan att du vet hur jag känner.
Ben Tellman.
Jag älskar dig så, så mycket.
Det har jag alltid gjort.
Och kommer alltid att göra.
-Tack för möjligheten. -Ja.
Det är många som har kommit.
Ikväll är en speciell kväll.
För det första har de jobbat så hårt.
Jag trodde inte du skulle komma.
Jag missar inte din debut för allt i världen.
-Bryt ett ben. -Efter föreställningen,
får du förklara varför vi säger så.
-Det är ologiskt. -Okej.
Ikväll hedrar vi någon som var oss kär
och som förändrade mångas liv.
Inklusive Culpepper Highs alldeles egna Avery Taylor.
Vad är det med high school som verkar fastna hos oss för alltid?
Mr Massey hade nog sagt att det är första gången för mycket.
Och har man tur, som vi hade,
fanns en mr Massey som guidade en genom alla dessa första och så mycket mer.
Tack till vår lärare och mentor för att du höll fast vid våra drömmar
och påminde oss om vad vi fötts till.
Tack för att du visade oss med ditt liv
att det inte är en generalrepetition.
Tack för att du lärde oss att om man har modet
att gå genom livet med ett öppet hjärta,
kommer magi och mirakel i överflöd.
Kan mina vänner komma upp?
Innan huvudnumret ikväll har vi en liten överraskning.
Mrs Massey, Michael, vill ni också komma upp?
Vi kunde inte tänka oss en bättre present till vår mentor
än att tillägna hans livsverk tillbaka till honom för alla år framöver.
Så utan vidare dröjsmål, presenterar vi James Massey Theatre för er.
Åh, herregud!
Jag skulle säga ”en applåd”
men det händer redan.
Så, låt föreställningen börja.
Jag presenterar för er alla
årets uppsättning av ”En julsaga”.
Ni var alla så underbara.
Jag menar, hur du flög genom luften, det var, det var…
Jag trodde det. Och du, Cammie, jag menar, du är en stjärna.
Vi hade inte klarat det utan dig.
-Inte illa menat, miss Bennet. -Ingen fara.
Det är sant. Du har verkligen en gåva.
Du gjorde mig till en bättre skådespelare.
Jag önskar att du kunde stanna för mitt sista år.
Din önskan kanske blir uppfylld.
Alla är så imponerade av dig.
Så mycket att vi ville prata med dig om att bli
den nya dramaläraren på heltid.
Jag vet att du har ditt liv i New York,
men jag kan inte rekommendera någon bättre
till skolan för att ersätta min man.
Jag är hedrad. Att ens ses i samma ljus
som mr Massey… Jag fattar inte att jag säger det,
men ja, ja, svaret är ja.
Det här är spännande. God jul.
Ha en trevlig helg, så hörs vi i det nya året.
Herregud. Kom igen.
Ahem.
Gissa vem som blir den nya dramaläraren på Culpepper High?
Vad?
-Grattis! -Åh, herregud.
Underbart!
Åh, tusen tack för allt ni gjort under veckan för att göra den så speciell.
När mitt hjärta var så sorgset fyllde ni det med glädje.
Jag älskar varenda en av er.
Nåväl, vi har en julmiddag att förbereda,
så vi åker hem.
-God jul. -God jul.
Grattis!
Pojkarna sov innan huvudena träffade kuddarna,
vilket förvånar med tanke på alla kakor de åt.
Hur många beställningar fick vi till slut?
Tja, låt oss bara säga, jag är så glad
över vackra, hjälpsamma vänner som ni.
Åh, vet du vad?
Jag måste faktiskt till Michigan.
Ja, min handledare ger mig inte ledigt, men, ah.
Jag tror några hus behöver byggas.
Jag kan inte få en barnvakt.
Okej, ni är sköna, riktigt sköna.
-Vi hjälper dig förstås, hjärtat. -Ja.
Men först vill jag utbringa en skål.
Tack för att ni delar er familj med oss,
och för att ni är bästa värdarna, som ni båda är.
Tack för att du stannar i stan,
och inspirerar alla att alltid leda från hjärtat.
Och tack för att du spelade med,
litar på och släpper in oss.
Veckan var allt vi inte visste att vi behövde,
och allt vi aldrig glömmer.
Tack för att ni är den utvalda familjen.
Just här, just nu!
Undertexter: Anders Ericsson