- Dette har hendt: - Nan Hee holdes fanget i Russland.
For å redde din jomfru i nød trenger vi info om hvor hun er.
Heldigvis har vi en kilde.
- Hvem er de? - De prøvde å drepe oss.
- Så de har operativ ekspertise? - Skal jeg godkjenne et oppdrag i Russland?
Jeg har et taktisk team ledet av Dawn Gilbane.
- Få det unnagjort. - Vi må ut av Korea nå.
Jeg kjenner en som har båt. Nå skal vi hente kona di.
VLADIVOSTOK, RUSSLAND
- Dette er bi gwang. - Ja da, jeg skjønner.
Pass på. Kystvakten kommer.
Å, faen!
- Hva gjør du? - Det er Nichka. Hold kjeft.
- Du, det passer dårlig nå. - Jeg er her, på vei mot yakuza-anlegget.
Dritbra. Vi er i havna. Rop ut når du får kontakt.
- "Rop ut"? - Tja...
God morgen.
Snakker dere koreansk?
Engelsk?
Da, engelsk.
Hva er formålet med besøket deres i Russland?
Fiske.
Vi er del av
et lite koreansk fiskekollektiv
for å gjøre utvide marked.
Og hvordan dekker dere gebyret?
Gebyr?
Amerikanske dollar.
Gi meg litt penger.
Gi meg en til. En til.
Vi betale.
Takk.
Stå på.
Faen.
Takk for at dere blir med.
- Hei. Jeg heter Owen. - Ingen navn.
Ok.
Da kaller jeg deg Beef Stew, det er Dimples,
Miss Thang og Little Red Corvette.
- Hva? Jeg jobber med saken. - Ikke rør.
- Jeg håper du har med nok til alle. - Hvis det blir skuddveksling, taper vi.
Vi må være stille og hurtige. Inn og ut før de aner noe.
Så lenge Nichka leverer en god rekognosering, kan vi faktisk lykkes.
De kommer til å dø på stygt vis. Vi må beskytte oss selv og byrået.
Derfor skal Ms. Salazar ordne et ikke-dokument.
Amelia?
"Dette er fakta per denne dato.
Owen Hendricks og Lester Kitchens fikk i oppdrag å undersøke en personalsak
i Republikken Korea.
Sambandet ble brutt for 24 timer siden, og de handler nå på egen hånd.
Derfor er alt som fant sted etter i går, etter vår mening, ikke godkjent av CIA."
Nå som vi har dekning rent juridisk...
...hva gjør du for å få kontroll?
Jeg prøver å finne betjent Kim og amerikanerne.
Visedirektør Cho, ikke kom med pisspreik.
Kim og CIA har utført en hemmelig operasjon rett foran nesa på oss,
og du har latt dette skje.
Ja. Og det går fremover med CIA-advokaten vi har i varetekt.
Vær rask. CIA har sendt enda en advokat for å hente ham hjem.
Vi er nødt til å lykkes før det skjer.
Forstår du det, visedirektør Cho?
- Jeg skal ikke svikte. - Det er best for deg.
Hvis du ikke har fått kontroll innen vi må løslate advokaten,
så havner du selv i den cellen. Er det forstått?
Hvem er du?
Navnet mitt er ikke noe du trenger å vite. Det er derimot jobben min.
- Jeg er Krysja. Vet du hva det betyr? - Torpedo for den russiske mafiaen.
Ja. Den samme mafiaen som lar dere operere i landet vårt.
Jeg ble sendt hit av Obsjtsjak for å kjefte på sjefen din.
Så hvis ikke folkene mine skal forvandle klubbhuset deres til et krater,
fører du meg til ham.
Dette er en misforståelse. Jeg informerte vår lokale kontakt...
Hvis det er sant, holdt han det hemmelig, og nå hviler han i småbiter.
Jeg har fått territoriet hans, medregnet en andel av den koreanske hjelpearbeideren
som dere kidnappet på russisk jord.
Og som straff tar jeg ytterligere 10 % av utbyttet.
Det er urimelig. Vi kidnappet henne ikke for løsepengenes skyld.
Hun hørte om en narkoforsendelse. Vi måtte få henne til å tie.
- Er den handelen fullført nå? - Ja.
Før meg til henne, så jeg kan se om hun ennå er verdt noe.
Forholdene her er forferdelige.
Det er knapt noe banchan. Og hvor i huleste er kongjabanen?
Du kan få alle smårettene du vil ha hvis du bare viser litt samarbeidsvilje.
Jeg liker deg, Grace. Til tross for dramatikken her.
I et annet liv ville jeg ha gjort en rekke tilnærmelser som du ville ha avvist.
Jeg ville ha akseptert det for å bli bestevenn med deg.
Men vi kan ikke være bestevenner i dette livet, Grace.
Jeg skulle gjerne gitt deg litt nyttig, men ufarlig informasjon
for å gjøre opp for lureriet, men det kan jeg ikke.
For så fort jeg ble lagt i jern, byttet jeg til "kun input"-modus.
Ellers havner jeg i en celle hjemme.
Så vennligst legg til flere småretter ved neste måltid.
Ok?
Ok.
Det er faktisk godt.
Det er barnelærdom. Ingen sivilister.
Så synd. Det er hennes båt. Og hun er innblandet, så hun får bli her.
Eller så låser vi dama di inne på do til det er slutt.
- Faen ta deg. - Ok, nå demper vi oss litt her.
Ingenting ved denne operasjonen følger reglene, så vi må bare godta det.
- Vi kan egentlig ikke planlegge noe før... - Nichka ringer.
- Skjer'a, Blondie? - Dere har problemer.
- Fant du Nan Hee? - Ja, men det er rene festningen.
Dere kan bare redde henne derfra med panservogner og en infanteridivisjon.
Er hun uskadd?
Nei. Cellen er som en likkiste, og de har åpenbart banket henne opp.
Traumene varer evig, men jeg så ingen varige fysiske skader.
Vær mer spesifikk om stedet. Det må finnes en måte å komme inn.
Det gjør det ikke.
Det er en befestet bygning i en småbåthavn som de kontrollerer.
Jeg telte 30 mann, men jeg antar at det er dobbelt så mange.
Og hvis dere kom dere inn, er det en labyrint av trapper og ganger.
I en kamp blir dere sittende fast.
Mistenker de deg?
Nei. Jeg krevde en andel av løsepengene, men de hevder at dere avslo.
Ja, de ba om sinnssykt mye...
Spiller ingen rolle. Vi må utgi oss for forhandlere igjen
og si at selskapet skaffet mer penger. Men vi får dem til å føre henne til oss.
Løsepengefirmaer har ikke lov til å drive forretninger i Russland.
- Amerikanske sanksjoner. - Stemmer.
Få yakuzaen på vannet med redusert kraft, så dreper vi skurkene og redder gisselet.
- Og så drar vi til sjøs. - Nichka?
Kan du vente hos dem og varsle oss om ting skjærer seg?
Så lenge jeg faktisk får betalt.
- Det får du. - Da kan du ringe dem.
Kenta! Kamerat! Dette er Mike Fisk fra løsepengefirmaet. Jeg har gode nyheter.
Skulle ønske utvekslingen skjedde i natt. Dagslys gjør det hundre ganger farligere.
Det er som det er.
Skal vi snakke om hva som skjer videre? Hvis vi faktisk overlever?
Siden du prøvde å drepe meg, mener du?
Ja.
Hør her.
Hvis du sikrer fremtiden min, så tenker jeg ikke på fortiden.
Greit nok.
Men...
...hvis du noensinne prøver deg igjen,
så kapper jeg hodet av deg.
Greit nok, det òg.
Er du redd?
Ja. Så klart jeg er redd.
Jeg er helt utenfor komfortsonen. Jeg er advokat.
Det kjøper jeg ikke, Owen.
Kaos og fare har bestandig vært komfort- sonen din, særlig etter at faren din døde.
Ja, men det betyr ikke at jeg ikke er redd.
Det er likevel bedre enn
å være trist.
Et klokt menneske sa en gang
at sorg er kjærligheten som vi ikke har fått vist til de vi har mistet.
Det er lov å være trist.
Jeg er her. Du er trygg.
Hva om jeg mislykkes?
Jeg har prøvd å finne frelse i Jang Kyuns kjærlighetshistorie, men...
...hva om det bare er mer selvopptatthet som sårer alle?
Bedre å kjempe for kjærligheten enn å forlate den.
Hei. Har du fått sove?
Det var et dumt spørsmål.
Jeg kan ikke forestille meg hvordan det er.
Men som din venn...
Rettelse, som advokat for byrået som du utpresser for å få hjelp,
og som nå nesten er en venn...
...så synes jeg at du bør bli her.
Redningen må utføres klinisk, helt uten følelser.
Vi kan si at du ble syk, at du ikke rakk flyet...
Du må drepe meg for å hindre meg i å redde kona mi.
Ja, jeg regnet med det. Men hvis hun avslører deg...
Det gjør hun ikke.
DU KJENNER MEG IKKE
Jeg er ikke vennen din, Owen. Jeg ville ha drept deg for å redde henne.
Det vet jeg.
Men det innrømmer du fordi vi er venner.
Selv om jeg setter pris på hjelpen, så stoler jeg bare på meg selv.
Jeg skal redde henne eller dø i forsøket.
Sir?
Dette er en ikke-samtale.
Folkene våre ga ikke nettopp beskjed om at det er én time til ikke-operasjonen.
Det er oppfattet.
Tror jeg. Jeg går litt i surr med alle de nektende uttrykkene.
Siden det ikke skjer, finnes det ikke noe operativt tilsyn.
Men det kan være en videoforbindelse i sikret rom 13B,
som er stengt for vedlikehold.
Takk for informasjonen, men jeg har fått nok av å bli innblandet.
Jeg har mye arbeid å gjøre.
Det er nok best.
Faen.
Bortkastet tid. Så fort de åpner kofferten, går alt til helvete.
Da får dere dukke opp før jeg blir nødt.
Trykk når du ser gisselet. Da er vi der om 45 sekunder.
Det er mottatt.
- Sees vi etterpå? - Det er best for deg.
Men min første kjærlighets tragiske død for yakuzaens hånd
hadde blitt en kul opprinnelseshistorie.
Det er den rette ånd.
Ok, Corvette. Ikke drit deg ut.
Hei sann, gutter. Unødvendig med alle jernvarene.
Ja da...
Rolig. Ingen penger før vi ser gisselet.
Kenta.
Glad for at vi kunne ordne dette. Vil du presentere vennen din?
Nei.
- Få se pengene. - Få se kvinnen først.
Vær så snill.
Da begynner det.
Hjelpearbeider Kim, jeg heter Jung Si-Woo.
DU KJENNER MEG IKKE
- Vi er her for å kjøpe deg fri. - På engelsk.
Jeg sier bare at vi er her for å kjøpe henne fri.
Avbryt!
Å, faen.
Hun kan ikke stanse nå.
Det må hun. Vi kan ikke skyte foran russerne.
Da blir vi drept, eller fengslet som spioner og torturert livet ut.
Vi ofrer ikke Owen.
Nei, vi kan ikke begynne nå. Om to minutter er det for sent.
- Jeg drar ikke fra ham. - Nei.
- Oppdraget gikk i vasken. - Ja.
Dodge og de andre tar rømningsbåten. Vi må dra nå.
Dere har det dere kom for.
Gi oss pengene.
Ja visst.
Men først vil jeg gjerne få sagt at firmaet vårt er meget takknemlige
for at vi kom frem til en fredelig løsning i denne saken.
- Det var vel Winston Churchill... - Hold munn.
Ok.
Gi meg kvinnen.
Vi kunne ikke ha gjort noe.
Dere ble lurt. Sjefene mine blir ikke imponert.
Nå drar vi.
Bedre å kjempe for kjærligheten enn å forlate den.
Hvor ille?
Jeg vet ikke. Men når de i beste fall er døde, spiller det noen rolle?
Selvfølgelig.
Du må omskrive Owen.
Nei. Finn en annen.
Det finnes ingen andre. Jobben din nå er å beskytte byrået.
- Det gjør jeg ikke. - Jo.
Du fulgte meg hit for å sikre fremtiden din.
Erfaring innen nasjonal sikkerhet er lukrativ.
Men den fremtiden har sin pris. Og det er nå du må betale.
Så pell deg ned og begynn å utvide Owens mappe,
så den inkluderer alle syndene byrået kan bruke til å klandre ham for oppdraget.
Så skjuler du den ureglementert,
så vi kan si til CEG at den falt mellom sprekkene i byråkratiet.
Ja vel.
Jeg skjønte ikke hva det ville koste å komme hit.
Nå gjør du det.
Det er ute med deg.
Meg?
Du sendte hemmelig personell til Korea uten å informere oss,
med falske identiteter som advokater.
- Feil. De er faktisk advokater. - De rekrutterte en av mine folk.
Han driver utpressing.
Den andre bortførte en amerikaner på Four Seasons i Washington.
- Det vet jeg ingenting om. - Pisspreik.
Du har ikke overtaket her, Grace. Vi vet begge at CIA får Janus Ferber tilbake,
basert på 50 år med etterretningslovgivning.
Men du har to risikofaktorer.
En kriminell etterretningsoffiser med fingeren på avtrekkeren,
og en rikmannssønn som du var nødt til å bruke,
og som plapret uten å nøle da vi fakket ham.
Hva foreslår du?
Har jeg et tilbud?
Ut ifra pressmidlene du tror at dere har, hadde du ikke snakket med meg ellers.
Tro det eller ei, jeg er ditt beste håp for å redde jobben din.
Karrieren din er åpenbart i fare. Slik fare som innebærer fengselsstraff.
Men hvis du samarbeider,
kan jeg utforme et narrativ som isolerer deg fra følger.
Hvordan da?
Vi skal hjelpe deg med å gi Owen Hendricks skylden for alt.
Å, faen.
Nikolaj.
- Vi er nødt til å ringe. - Vi har ikke alle fakta ennå.
Slipp meg ut!
Det gikk på trynet på bibelsk nivå. Vi må varsle Langley.
Et russisk nummer.
Hallo?
Jeg lever.
- Det hadde vært enklere om du var død. - Owen! De sperrer meg inne!
- Hvor er du? - På en husbåt.
Et stykke opp kanalen.
Osernij havn 317.
Bra. Seil den vekk derfra, så drar vi hjem.
Jeg kan ikke. Jeg må redde Jang Kyun og kona hans.
Er du gæren? Er han gæren?
Hvordan faen skal du, en jævla CIA-advokat uten operativ trening eller støtte,
- gjøre det SOG-teamet ikke klarte? - Jeg vet ikke.
- Men jeg kan ikke etterlate dem. - Jo.
Nei. Hvis russerne får beholde dem, avslører de alt. Og som medmenneske...
- Bare drit i det! - Det kan jeg ikke.
Jeg nekter.
Du og Lester er døde innvendig.
Aner ikke om dere bestandig var slik eller om det skyldes jobben.
Men jeg blir som dere hvis jeg stikker. Jeg vil ikke være død innvendig.
Du, Owen? Det edle pisspreiket ditt er faen meg naivt.
Men la meg i hvert fall sende Nichka til å hjelpe deg.
Ok.
Takk.
- Kjøtthue. - Han er kompisen din.
Han trenger en lege. Vær så snill!
Takk for at dere stilte opp.
Nå er FSB her. Da stikker jeg.
- Du lovte oss den amerikanske spionen. - Jeg kan fremdeles få tak i ham.
Moskva har sendt noen for å hente fangene. Flyet deres er her om fire timer.
Du må skaffe oss det du lovte innen da. Ellers...
- Da? - Hvor er du?
På vei ut av byen. De lokale FSB-folkene er her nå.
- Nei. Få tak i Owen og ta ham med til meg. - Vet du hvor han er? Hvor er du?
Du må få tak i ham først. Osernij havn 317.
Da må du øke honoraret. Med FSB innblandet er alt blitt mye farligere.
Ja vel. Hent Owen, så legger jeg på en null.
Hent karen min, ellers skyter jeg deg med katapult gjennom et gjerde.
Hva driver jeg med?
Sinnssykt. Jeg har verken plan eller ferdigheter, og åpenbart ikke hjerne.
Aner ikke om du kan engelsk. Kanskje du fikk en hodeskade.
Skyldes det sokken?
Du!
Herregud.
- Du skremte vettet av meg. - Lester ba meg hente deg.
- Ikke før jeg har Jang Kyun og kona hans. - Det er en elendig idé.
Du kommer til å dø. Og du kommer til å få meg drept.
Du kan få meg inn på anlegget. De stoler på deg.
Og hvis det går galt, dreper du meg så jeg ikke tyster på deg.
- Sant nok. - Da er det avgjort.
Du burde drepe ham.
Nei.
Hvis han blir funnet, melder han ifra. Du er tryggere hvis han er død.
Dette er skikkelig déjà vu. Du og moren din tenkte likt om...
Hva faen?
Selv om du ikke klarer å drepe, så blir det gjort likevel.
Ikke tro at handlingene dine ikke får følger.
- Nå høres du ut som Lester. - Kom.
"Kom."
Faen.
- Owen. - Hva?
I bagasjerommet.
Du forrådte oss.
Kan du bebreide meg?
Jeg sa til FSB at dere prøvde å rekruttere meg, men at jeg kunne bli dobbeltagent.
De flyr inn for å hente deg.
Om to timer utveksler jeg en amerikansk og en koreansk etterretningsoffiser
mot en formue og en forfremmelse.
Du er virkelig din mors datter.
Men jeg er verdiløs som død.
Noe som betyr at du ikke trekker av.
La være. Jeg kan ikke drepe deg, men de trenger deg ikke med kneskåler.
Eller førlighet i beina. Eller baller.
- Nei visst. - Slipp pistolen. Legg deg i bagasjerommet.
Den er bare ladd med tre patroner, Owen.
Du har én igjen.
Og hva gjør du da?
Er du sammen med Nichka?
På sett og vis.
Hun forrådte oss til FSB.
- Faen! Selvfølgelig. - Hvor er hun nå?
Bagasjerommet. Men et FSB-team er på vei for å hente oss fra den lokale flyplassen.
Owen.
Jeg må legge på. Ringer når jeg har dem.
Owen!
Ja?
Vi knekket koden til koreaneren. Trusselen om avsløring er avverget.
- Avbestill billetten hans og kom hjem. - Det er gode nyheter.
Men Jang Kyun er ikke om bord med oss.
Hvor er han?
Russerne har tatt ham.
Ok...
Hør etter nå.
Når, ikke hvis, russerne torturerer og knekker ham,
avslører han alle hemmelighetene som vi har stått på for å holde hemmelig.
En av dere må skyte koreaneren og forhindre at det skjer.
Det er dessverre ikke mulig.
Jo, det er det. Jeg kan gjøre det. På én betingelse.
Som om jeg har noe valg? Hva krever du?
- Jeg vil ha Moskva-stasjonen. - Hva med fremtiden min?
Og alle gamle synder må tilgis.
- Avtale. - Sir...
Pell deg ut, Walter. Dette må skje. Vil du kunne benekte det? Pell deg ut nå.
Du har vunnet gullbilletten.
Hendricks er i felten for å redde Jang Kyun.
Vi trenger ham ikke.
Advokaten har nok informasjon til å få oss alle fengslet. Ingen løse tråder.
Skal bli.
Du er noe for deg selv.
Jeg er i "få tingene unnagjort"-bransjen. Og nå har jeg fått overtaket.
Så kom deg om bord eller bli overkjørt.
- På tide å dra hjem. - Må jeg?
Kom deg opp. Jeg orker ikke mer drama.
- Ja vel. Men det er under protest. - Driter jeg i.
Jeg vil verdsette tiden vår sammen.
Du er bannlyst fra å komme tilbake til Korea.
Jeg regnet med det, ja.
Men når alt dette er slutt, og vi begge er utbrent eller har fått sparken,
kom på besøk. Jeg spanderer gjerne middag.
Rolig nå. Jeg må tisse.
Faen.
Å, helsike.
Beklager.
Sjefen ba meg skjule meg og ikke la noen overleve.
- Det nytter ikke å be om nåde. - Som om jeg liksom skal tigge.
Jeg ombestemte meg. Ikke drep meg, vær så snill.
Å, dæven!
Jeg møtte nesten Jesus. Du er skytsengelen min.
Jeg er lei for det.
Det spiller ingen rolle nå.
Jo da.
Jeg mistet gangsynet. Glemte det som var viktig.
Deg.
Ungen.
Når vi kommer til Moskva,
skiller de oss fra hverandre.
Når de skjønner at du ikke vet noe av verdi...
...sender de deg til en fangeleir.
Jeg får aldri se deg mer.
Fremtiden er ikke bestemt. Vennene dine redder oss kanskje.
De er ikke vennene mine.
Nei.
- Nei. - Nei.
Ingen kommer for å redde oss.
Nei.
Hei.
Owen?
Hei.
Greier du å gå?
- Ja. - Bra.
Kom deg på beina.
På tide å redde kona di.
Nan Hee.
- Hyggelig å treffe deg. - Takk.
Hvem skyter jeg først?
Du kan ikke drepe dem. De er mine.
Hei.
Vi bare kjører ut herfra, og ingen legger merke til oss.
Å, faen i helvete! Hold dere fast.
Hei! Her borte!
- Hvor skal vi? - Gjør dere klare til å svømme.
Kom igjen!
Kom.
Kom igjen nå. Kom.
Ring kystvakten...
Jeg sa hva som skjer hvis du mislykkes.
Kom igjen!
- Kystvakt 3. Stans det koreanske fartøyet. - Skal bli.
Kom igjen!
Der er de. Følg etter dem.
Hei, Les. Hold hodet lavt.
Ligg helt flatt.
Slipp meg løs!
Faen!
Takk for redningen.
Jeg ser båten. Vi nærmer oss.
Øk farten. Ta dem igjen.
Kom igjen.
Gi ild!
Faen!
Styrkebeskyttelsesgruppe, gå opp.
Hils på USAs marine, tapere!
Avbryt. Få oss vekk herfra.
Kystvakt 3. Hva er status? Kystvakt 3?
Kom igjen! Ja da!
- Tusen takk for hjelpen. - Alltid gøy å skremme en russer.
Kan vi få prate uforstyrret?
Vær kjappe. Om litt er vi langt under overflaten.
"Takk" virker... utilstrekkelig.
Kanskje det.
Men jeg godtar det.
Så... Hva nå?
Det kommer an på.
Jeg anbefaler å kunngjøre at du og Nan Hee ble drept i Vladivostok,
mens byrået skaffer dere nye identiteter og en full bankkonto i USA.
Prisen er bare alt du vet.
- Du prøver å rekruttere meg. - Ja.
Jeg gjør vel det.
Hva synes du?
Vil du leve lykkelig med kona di, eller bli fengslet for landsforræderi i Korea?
Når du formulerer det slik, har jeg vel ikke noe valg?
Vi får komme oss under dekk.
Tekst: Tore Fossheim