V roce 1980 jsem byl reportérem listu The Record v okresu Bergen.
Měl jsem na starosti Hasbrouck Heights a taky Lodi v New Jersey.
Někdo nám zavolal, že došlo k incidentu
v Quality Inn v Hasbrouck Heights.
Bylo samozřejmě mým úkolem na to zareagovat.
Nějaká žena křičela tak hlasitě, že to zaměstnanci hotelu uslyšeli,
někdo z nich přišel k pokoji a zaklepal na dveře.
Podařilo se jí dát znamení rukou
zaměstnanci na chodbě.
Personál hotelu tak zjistil, že má žena potíže.
A tak okamžitě zavolali policii.
V tomto okamžiku podlehl panice.
Věděl, že je prozrazen a musí pryč.
Snažil se utéct, běžel chodbou.
Najednou se objevil policista z Hasbrouck Heights, postavil se mu…
…řekl mu, ať se zastaví a dá ruce nad hlavu.
Řekl: „Jestli se nezastavíte, budu střílet.“
Muž se zastavil
a všechno upustil na zem.
Když pachatele dopadli,
měl u sebe lepicí pásku,
měl u sebe pouta,
měl vybavení na bondáž,
měl sedativa.
Policie vyslechla Leslie Ann O’Dellovou
a ta jim vylíčila, co všechno jí dělal.
Obvinila ho ze sexuálního napadení
a vypověděla, že když jí nasadil pouta a začal jí vyhrožovat,
měla strach, že ji zabije.
Ale když policie vyslechla podezřelého,
jeho výpověď vyzněla tak, že neudělal nic špatného.
Řekl, že tam byla dobrovolně,
takže nebyl spáchán žádný zločin.
Ale policie v New Jersey okamžitě pojala podezření.
Byl to stejný hotel,
už jednou tam někdo zavraždil dvě ženy.
Musel to být on.
Takže ho policisté zatkli
a odvezli na služebnu.
ÚŘAD ŠERIFA OKRESU BERGEN
Zjistili, že se jmenuje Richard Cottingham.
DOKUMENTÁRNÍ SERIÁL NETFLIX
23. KVĚTNA 1980
DEN PO ZATČENÍ RICHARDA COTTINGHAMA
V New Yorku případ s torzy z Midtownu
prakticky uvízl na mrtvém bodě.
PĚT MĚSÍCŮ PO VRAŽDĚ DEEDEH GOODARZIOVÉ A NEZNÁMÉ ŽENY
Chyběly další informace…
OSM DNÍ PO VRAŽDĚ JEAN REYNEROVÉ
…protože ve vyšetřování
nebyli žádní podezřelí.
Je třeba uvědomit si jednu věc.
Byla 80. léta.
Jednotlivé orgány nekomunikovaly.
A tak pouhých několik dní po vraždě Jean Ann Reynerové
orgány v New Yorku neměly tušení,
že byl zatčen podezřelý se stejným modem operandi jako Torzový vrah
za napadení prostitutky na druhé straně řeky
v New Jersey.
OKRES BERGEN, NEW JERSEY POLICIE
Richard Cottingham byl v okresu Bergen zatčen
za napadení Leslie Ann O’Dellové.
A policie v Jersey měla za to,
že by mohl být sériovým vrahem, kterého hledali
pro vraždu Valerie Streetové a Maryann Carrové v hotelu Quality Inn.
Okres Bergen tedy začal pracovat na důkazech k případu
a propojoval Cottinghama s dřívějšími zločiny.
Zjistili, že Richard Cottingham bydlí v nedalekém Lodi v New Jersey,
tedy v sousedství s Hasbrouck Heights,
kde se nacházel hotel Quality Inn.
Policie také zjistila,
že Maryann Carrová byla unesena
z bytového komplexu, kde bydlel Richard Cottingham
asi pět let před jejím únosem.
Ve všech těchto případech byla použita pouta,
dvě oběti byly uškrceny,
dvě oběti měly kolem úst zbytky lepidla.
Takže tu máme určitý vzorec.
A byli přesvědčeni o tom, že ten muž je s tím spojený.
Mnohé ale hrálo proti vyšetřovatelům.
Neměli pro prokuraturu dostatek důkazů.
Chcete pachatele nejen zatknout, ale taky usvědčit.
Musíte argumentaci podložit věrohodnými informacemi
za využití důkazů a výpovědí
od obětí, které přežily, jako Leslie Ann O’Dellová.
Zvlášť u případu sériového vraha
detektivové zkoumají, jestli se něco podobného už někomu nestalo.
Protože když přežil někdo další,
máte víc svědků
a může vám to pomoct najít vzorec v tom, co dotyčný dělá a jak to dělá.
Jak ji oslovil?
Co jí řekl?
Jak večer probíhal?
Kdy se to zvrhlo?
Tyto detaily můžou propojit různé zločiny.
U soudu můžou být rozhodující.
Vyšetřovatelé z Bergenu
objevili řadu nevyřešených případů napadení se znásilněním,
jejichž oběti byly naloženy v New Yorku,
odvezeny do New Jersey a tam byly téměř zabity.
22. BŘEZNA 1978
PRVNÍ PŘEŽIVŠÍ KAREN SCHILTOVÁ
Když jsem nabyla vědomí,
ležela jsem nahá v kanále v nějakém bytovém komplexu.
Večer předtím ji někdo oslovili v baru v New Yorku.
Dal se se mnou do řeči.
Zeptal se mě, co tam dělám sama.
Nabídl jí, že ji pozve na drink.
Zeptal se, jestli jsem společnice.
Řekla jsem mu, že jsem servírka.
V nápoji byly drogy a jí se udělalo špatně.
Z baru odešla, on šel za ní, nabídl jí odvoz domů,
ona si nastoupila,
a než jste se naděli, už jeli do New Jersey.
Pořád jsem omdlívala.
Když nabyla vědomí,
byla ošklivě pokousaná na prsou,
byla zbita a sexuálně zneužita.
Probudila jsem se ve tmě
a on mi řekl:
„Neboj se, dřív jsem tu bydlel.“
12. ŘÍJNA 1978
DRUHÁ PŘEŽIVŠÍ SUSAN GEIGEROVÁ
Když jsem přišla k sobě, útočník byl pryč.
Vzal mi šperky.
Sotva jsem se hýbala.
Bolelo mě celé tělo.
Večer předtím
prostitutku jménem Susan Geigerová
někdo oslovil u Broadwaye na Manhattanu.
Prý jestli jsem společnice.
Řekla jsem, že ano. Potřebovala jsem peníze.
Ten člověk ji požádal, aby šla s ním, ale ona měla práci.
Přesvědčil ji, aby se s ním sešla druhý den večer,
a ona skutečně přišla.
Řekl: „Zajdeme na pár skleniček.“
Věděl o příjemném podniku, Flanagans.
Říkal, že pracuje s počítači a bydlí v New Jersey.
A jakmile ji měl v hrsti, zdrogoval ji.
Zdrogoval a odvezl do New Jersey…
Začala jsem být malátná, unavená, ospalá.
…kde ji útočník pokousal na prsou a způsobil jí ohavná zranění.
Byla sexuálně napadena.
Odešel s tím, že Susan Geigerová zemře,
ona ale zaplaťpánbůh přežila.
12. KVĚTNA 1980
TŘETÍ PŘEŽIVŠÍ PAMELA WEISENFELDOVÁ
Probudila jsem se na parkovišti a netušila jsem, co se stalo.
Večer předtím si ji pachatel vyhlédl na ulici na Times Square.
Měl tlustou ruličku peněz.
Řekl mi, že to je 3000 dolarů,
a povídá: „Chci s tebou strávit celou noc.“
Ten muž vystavoval na odiv štosy peněz
a žádal sex.
V baru na mě naléhal, abych se s ním napila.
Neustále mi osahával prsa.
Byl hrubý.
A pak ji zdrogoval a odvezl do New Jersey,
kde ji podle jejích slov ošklivě zbil a sexuálně napadl.
Všechny tyto případy spojovalo několik podobností.
Oběti nalezené v New Jersey
byly uneseny z New Yorku z oblasti,
kde Cottingham pracoval v pojišťovně Blue Cross.
Karen Schiltovou našli na parkovišti
bytového komplexu Ledgewood v Little Ferry,
kde byl byt Maryann Carrové
a kde Cottingham dřív bydlel.
Útok na Pamelu Weisenfeldovou
proběhl pár dní před útokem na Leslie O’Dellovou.
Pachatel také oběti zdrogoval
a Richard Cottingham u sebe měl sedativa.
Všechna ta zranění byla velmi podobná.
Vyšetřovatelé z Bergenu potřebovali, aby se každá další oběť
pokusila identifikovat Cottinghama jako pachatele útoku a znásilnění,
ale to je někdy těžké.
Ve vzdálenější minulosti, v 70. letech,
se mnoho žen zdráhalo jít na policii,
protože zákon s oběťmi znásilnění zacházel strašným způsobem.
Pro New York to platilo dvojnásob.
I když žena násilníka identifikovala,
pokud neměla svědka znásilnění ochotného říct u soudu:
„Ano, viděl jsem, jak ji znásilnil,“
pachatel nemohl být usvědčen.
Navíc když jste byli sexuální pracovnice,
policista vás zatkl
za to, že jste to o sobě řekli.
A v té době New York
sexuální průmysl tvrdě potíral.
MOJE ŽENA ŠLAPKA
Hlavním úkolem Úřadu pro vymáhání práva na Times Square
je zlikvidovat prostituci.
Za trestný čin prostituce byly dlouho zatýkány jen ženy.
Muži ne,
i když zákon říkal, že u nabízení sexuálních služeb na pohlaví nezáleží.
Všechno odnesly prakticky jen dívky.
Dvojí měřítko? Rozhodně.
Zažila jsem v New Yorku několik desítek zatčení.
Muže, klienty, kunčafty, nebo jak jim chcete říkat,
ty nikdy nesebrali.
Kuplíře, pasáky, ty nikdy nesebrali.
Ve většině případů bylo vydáno předvolání a provinilec beztrestně odešel.
Ale na konci 70. let a na začátku 80. let
ŽENY, SPOJTE SE
feministické hnutí sílilo.
Účastnice dnešního pochodu oslavovaly, že ženské hnutí
vyrostlo z malé skupinky feministek
v plnohodnotné hnutí spojující ženy všeho druhu.
A tak v důsledku toho
došlo k mnoha změnám ve způsobu policejní práce,
a začal se prosazovat hlas
„Chytejme ty muže, co tohle všechno dělají.“
Podle nového zákona je to nyní přestupek.
Když zákazníka zatknou, sejmou mu otisky prstů,
vyfotí jej a až do předvedení k soudu zavřou do cely.
- Co na ten zákon říkáte? - Je to v pořádku.
Ale co se mých pocitů týče, jako muž nejsem nestranný.
Ale je to v pořádku, když se má omezit provoz na Times Square.
Zákon má měřit všem stejně.
Mužům i ženám.
Ženské hnutí mimo jiné vedlo k tomu,
že ženy nově měly pocit, že by mohly
a měly by rozhodovat o souhlasu se sexem.
Zákony o znásilnění se začaly měnit
a ženy pochopily, že to, co se jim děje,
není správné,
začaly se zasazovat za svá práva
a znásilnění už se nedalo zamést pod koberec a zapomenout.
POLICIE
A tak v okrese Bergen
další oběti,
které rovněž napadl Richard Cottingham,
teď cítily, že je načase,
aby se dostavily a vypověděly svůj příběh,
co se jim stalo, a že jim bude nasloucháno.
REKOGNICE PODEZŘELÉHO
A tak se dostavily,
aby se pokusily identifikovat muže, který je napadl.
Než ale nadešel čas na rekognici,
Cottingham si oholil knír
a vypadal jako úplně jiný člověk.
Chtěl zabránit ztotožnění.
Kdybych nebyl policajt, měl bych problém ho identifikovat.
Vypadal úplně jinak.
Ale Susan Geigerová, Pamela Weisenfeldová a Karen Schiltová
Richarda Cottinghama identifikovaly.
A teď v New Jersey
média informovala o tom, že je Richard Cottingham podezřelý
v případech obětí nalezených v okrese Bergen.
ZADRŽEN ZA SEXUÁLNÍ ÚTOK PROVĚŘUJE SE SPOJENÍ S VRAŽDAMI
Newyorská policie záhy zjistila,
že média o Richardu Cottinghamovi píší.
Objevila podobnosti mezi oběma případy
a dospěla k závěru,
že Richard Cottingham je možná zabiják z Times Square.
Právě to přineslo průlom.
Detektivové teď spolupracovali.
Mluvili spolu, spolupracovali,
všechno zkoumali, všechno srovnávali,
případy spojovali.
Takže prokuratura okresu Bergen uplatnila příkaz k prohlídce
v domě Richarda Cottinghama.
Když vstoupili do jeho domu v Lodi v New Jersey,
odhalili vyšetřovatelé soukromou místnost v jeho domě,
a to byl veliký nález.
Byla to místnost ve sklepě domu.
Mohl se tam zamknout a být tam sám,
ukrytý před manželkou, která požádala o rozvod.
Z toho, co tam našli, se všem zatočila hlava.
Měl tam pornografické artefakty,
lepicí pásku,
knihy o S&M.
Našli tam dámské oděvy, kabelky…
V té místnosti měl trezor,
zamykací skříňku, do které ukládal věci.
Našli tam klíč
od bytu Maryann Carrové, ke kterému by se nedostal,
kdyby se nedostal k Maryann Carrové.
ÚŘAD ŠERIFA OKRESU BERGEN
Našli tam medvídka koalu. Patřil Valerii Ann Streetové.
Policie objevila „trofejní místnost“.
Trofej je doklad o úspěšném lovu.
A ejhle, byl tam náhrdelník
Jean Ann Reynerové,
oběti nalezené v hotelu Seville.
Byl tam stejný náhrdelník jako na fotografii pořízené při zatčení.
Najednou měli důkazy, které spojovaly muže,
který mučil a zabíjel ženy v New Jersey,
se slavným Torzovým vrahem z New Yorku.
A teď se Richardu Cottinghamovi
domeček z karet začal hroutit.
Loni v zimě jsme vám říkali o vraždách údajných prostitutek v New Yorku.
Vraždy jsou prozatím otevřené,
teď by ale mohlo dojít k zásadnímu zlomu.
Chtějí usvědčit 33letého Richarda Cottinghama,
počítačového operátora z Lodi.
V tuto chvíli je zadržován při kauci 350 000 dolarů
v souvislosti s vraždou údajné prostitutky
v hotelu Quality Inn v Hasbrouck Heights.
Když jsem přišel do práce
a zjistili jsme, že Richieho zatkli v New Jersey,
byli jsme v šoku.
A pořád jsme se dozvídali o dalších vraždách.
A nejen o vraždách,
ale i o tom, co pak udělal s těly, a tak.
Bylo to příšerné.
Když jsme si vybavili ty příběhy o prostitutkách,
a jak je lákal do New Jersey,
nevěděli jsme, že jim ubližoval.
Nikdo ho nenahlásil… Nevěděli jsme, co se s ním děje.
Věděli jsme jen to, co nám řekl.
Jak dny ubíhaly a prvotní šok vyprchal,
po výpovědi na policii
se mi rozsvítilo.
Ten plánek, co mi nakreslil…
Neumím vysvětlit, proč jsem si ho nechal.
Byl tam.
Ležel se spoustou krámů v šuplíku.
Dal jsem jim ho.
Chtěl jsem ho dostat.
Je vzneseno 19 obvinění proti Richardu Cottinghamovi,
34letému programátorovi z Lodi v New Jersey.
Hlavní z nich je vražda.
Vražda Valerie Ann Streetové, 19leté prostitutky,
kterou Cottingham údajně naložil v New Yorku
4. května 1980.
Soupis obvinění byl dlouhý přes půl metru.
V New Jersey to bylo podávání toxických látek.
Bylo tam držení nelegálních lékařských předpisů, léků.
Bylo tam držení nože.
A samozřejmě tam bylo znásilnění, únos a napadení
Leslie O’Dellové, Susan Geigerové, Karen Schiltové,
únos Pamely Weisenfeldové
a vražda Valerie Streetové.
Možná to bude znít ješitně,
ale měl jsem jméno nejlepšího právníka
nejen v okrese Bergen, ale v celém severním Jersey.
Pokaždé když se v novinách psalo o nějakém zásadním zločinu v okrese,
čekal jsem, kdy zazvoní telefon.
Pamatuju si,
když mě poprvé kontaktovala paní Cottinghamová.
Hned na začátku řekla:
„Doporučili mi vás, abyste zastupoval mého syna.
Můj syn nic neprovedl.“
Pan Cottingham byl tak odhodlaný dokázat, že je nevinný,
že hodlal svědčit.
19. KVĚTNA 1981
PROCES Č. 1 – NEW JERSEY
Tento proces je historicky zajímavý tím,
že je to jeden z prvních procesů, o nichž vím,
kde byly předloženy důkazy o „rukopisu“ pachatele.
Dennis Calo, tehdejší prokurátor,
tvrdil, že…
Cottinghamovým rukopisem byl únos, pouta,
použití lepicí pásky,
mrzačení.
Přejížděl ženám po těle nožem,
aby je dostal do stavu strachu.
Rukopis je stejný, i když modus operandi se liší.
Jedna oběť byla pobodána, další byla zardoušena.
Některé byly nalezeny venku,
jiné oběti byly nalezeny uvnitř.
Ty zločiny sice spáchal různými způsoby,
ale rukopis je stejný
a to bylo na svou dobu velmi progresivní.
A pak prokurátor předvolal řadu obětí, které se soudu dožily,
a jejich výpovědi byly klíčové.
Matně se mi vybavuje…
takový pálivý pocit na prsou.
Vážně to bolelo.
SVĚDECTVÍ KAREN SCHILTOVÉ
Pocit, jako kdybych umřela.
Řekl, že zaplatím za to, že jsem kurva, tak jako ty ostatní.
A jestli udělám něco, co on nechce,
zabije mě.
Vybavuju si hotelový pokoj.
Probudila jsem se, když mě mlátil hadicí a kousal mě.
Jim.
Řekl, že se jmenuje Jim.
To jméno nic neznamenalo.
Prokurátor se zeptal: „Vidíte muže, který vás napadl?“
„Ano. Je tamhle.“
A pak prokurátor předložil forenzní důkazy,
například šperky,
které pachatel vzal obětem
a měl je v držení,
a otisky prstů.
V případu vraždy Valerie Streetové
zanechal pachatel otisk na západce pout.
U toho otisku nenašli shodu,
tedy dokud nezatkli Richarda Cottinghama.
Richard Cottingham se rozhodl svědčit na vlastní obhajobu.
Richard Cottingham tvrdil: „Neudělal jsem to.“
COTTINGHAMŮV HLAS
Většina těch věcí se tak nestala.
Víte, policisté jsou nejzkorumpovanější lidé na světě.
Podstrčí důkazy proti vám.
Skryjí důkazy ve váš prospěch.
Později řekl:
„Udělali jste otisk mého prstu na těch poutech,
když jste mi poutali ruce za zády.
Tak jste ten otisk získali.“
COTTINGHAMŮV HLAS
Když našli tu místnost,
začali dělat, že to jsou připomínky obětí.
Řekl: „Ty šperky, co jste našli,
se dají sehnat na Canal Street. Je to náhoda.“
Vypověděl, že s manželkou nevychází,
a tak chodil za lehkými ženami.
Byl jsem mizerný manžel.
Bavil mě noční život
a každý večer jsem chodil se ženami.
Řekl, že chtěl neobvyklý sex.
To se mu líbilo a za to platil.
Řekl, že Leslie Ann O’Dellová mu dovolila dělat to, co jí dělal.
Podívejte se na snímky z místa činu.
Neuvidíte na nich zbitého člověka.
Prý nepochopila jeho úmysly.
„Měla snášet bolest. Zaplatil jsem jí za bondáž.“
Pokud jde o ženy, které ho identifikovaly,
řekl, že lžou.
Šlapky řeknou policistům cokoli, co od nich chtějí slyšet.
Žádná si nepamatuje zákazníka z doby před dvěma lety,
a přesto řekne: „To je on,“
protože to po ní chce policie.
Hájil se tvrzením, že v době spáchání zločinů
byl v práci
a že má pracovní výkazy.
Chodil jsem do práce každý den.
Někdy jsem pracoval 200 dní v kuse.
Měl jsem spoustu přesčasů.
Ale ukázalo se, že někteří jeho kolegové z Blue Cross Blue Shield
jsou ochotni svědčit.
Ostatní v kanceláři se svědčit proti Richiemu báli,
měli totiž strach,
že by Richie mohl něco udělat jim nebo jejich rodině.
Já ale chtěl, ať mu to spočítají,
a proto jsem se svědčit nebál.
Jeho alibi pro spoustu z těch vražd znělo: „Pracoval jsem.
Pracoval jsem.“
A pak jsem žalobcům řekl:
„Můžu vám vysvětlit, proč tam nebyl.“
Podváděl s hodinami.
A řekl jsem jim, jak to dělal.
Spolu s Richardem jsme věděli, jak přenastavit hodiny na počítači.
Když začnete pracovat,
posunete čas o deset hodin dopředu,
a když se vytiskne výkaz,
vytiskne se tam ten čas.
Takže z deseti minut je deset hodin.
Netušil jsem, co dělá, když si přenastaví hodiny.
Vraždění bylo to poslední, co by mě napadlo.
Nic jsem nechtěl víc než se ho zbavit.
Bylo mi jedno, co se mi stane.
V tuto chvíli měla proti němu obžaloba přesvědčivé důkazy.
Porota se vrátila a uznala ho vinným ze všech bodů obžaloby.
Myslím, že se ho lidi báli pustit na svobodu.
Ten člověk byl hrozbou, kterou bylo třeba odstranit z ulice,
a já si myslím, že porota o tom byla přesvědčena.
Když porota sdělila rozsudek, Cottingham nekřičel.
Neprojevoval vůbec žádné emoce.
Na rozdíl od jeho matky a sestry.
Byla rozčilená, jako kdybych za to mohl já.
Po tom procesu…
28. ZÁŘÍ 1982
…přišli s vraždou
spáchanou na jeho bývalé sousedce v Little Ferry…
PROCES Č. 2
…Maryann Carrové, která nebyla unesena z New Yorku.
I tentokrát byl samozřejmě shledán vinným.
Richard Cottingham čelí dalšímu procesu v New Yorku.
Jedná se o tři zabité prostitutky.
31. KVĚTNA 1984
PROCES Č. 3 – NEW YORK
Během newyorského procesu
pasák mé matky, James Thomas,
čekal na zahájení přelíčení
na chodbě.
Myslím, že Cottingham tam byl ve stejnou dobu také.
Dostali se do fyzického konfliktu,
kdy James do Cuttinghama bušil pěstmi,
opakovaně ho bil a říkal: „Dám mu ještě jednu.“
MUŽ JE VINEN VRAŽDAMI SPOJENÝMI SE ZOHAVENÍM
Richarda odsoudili skoro na 200 let v Trentonské státní věznici.
V roce 1984 jsem zajel do věznice,
aby identifikoval naši neznámou ženu
zavražděnou v motelu Travel Inn.
Je třeba, aby to rodiny mohly uzavřít. Nemají nic jiného.
Když jsem s ním mluvil, byl velice arogantní.
V obličeji měl úšklebek, jako kdyby si se mnou hrál.
Sečteno a podtrženo, nechtěl nám dát vůbec nic.
Cottingham seděl ve vězení už 30 let.
Neřekl nic, ani slovo, ani zmínku komukoliv…
Až do roku 2009.
Dobrý den.
Jsem Nadia Fezzaniová, novinářka.
Vedu rozhovory se sériovými vrahy, abych jim lépe porozuměla,
jejich psychologii.
Richard Cottingham se do té doby nepřiznal.
Takže když jsem se ho zeptala, proč zabil tolik žen,
překvapilo mě, že mi to řekl.
Byla to pro mě hra. Bylo to…
Byla to hlavně psychologie.
Dokázal jsem přimět skoro každou ženu, aby udělala, co jsem chtěl.
Psychologicky.
Anebo pod pohrůžkou nebo nepřímou pohrůžkou…
že jí ublížím,
nebo někdy, že ji zabiju.
Cítíte se skoro jako bůh.
Něčí osud máte plně ve svých rukou.
Cottingham tvrdí, že…
jedním z důvodů, proč se rozhodl zabíjet, bylo to,
že někdy měl pocit, že ho některé ženy nahlásí policii.
V 99 % byly ty vraždy jen proto, abych se chránil.
Případ Maryann Carrové.
Chtěla odejít a já jsem ji nechtěl pustit.
A pak vyslovila osudnou větu:
„Ráno půjdu na policii.“
Jen tuhle větu. Kdyby ji nevyslovila, byla by naživu.
Ale tím, že ji vyslovila, věděl jsem, že musí zemřít.
Před rozhovorem se mnou
se Richard Cottingham nikdy nepřiznal ke dvěma vraždám,
které spáchal v motelu Travel Inn na Times Square.
Prozradil Nadie,
že Deedeh Goodarziovou znal
a že jí uřízl hlavu a obě ruce,
protože ho s ní viděli
a bál se, že by si ho s ní mohli spojit.
Řekl, že z hotelu odešel v půl čtvrté ráno
a prostě se procházel po Times Square.
Hlavy nesl v tašce.
Zastavili ho dva policisté a zeptali se: „Kam jdete tak pozdě?“
Odpověděl: „Jdu si dát něco k jídlu.“
A oni ho nechali jít,
tak prostě šel dál.
Stále jsem posouval hranice zákona,
zkoušel jsem, co všechno mi projde.
Když vám něco projde, chcete, ať vám toho projde ještě víc.
Cottingham později tvrdil, že je dal do kufru auta,
pak se vrátil do hotelového pokoje
a podpálil torza.
To, co se dělo, se stát mělo.
Byl to druhý život, který jsem žil.
Cítíte dnes nějaké výčitky?
Samozřejmě.
Kdybych mohl vrátit čas, nic z toho by se nejspíš nestalo.
Nikdy mě nenapadlo, že mě chytí.
Probírali jsme v podstatě jen ty, kvůli kterým mě chytili.
Kolik lidí jste skutečně zabil?
Říká se, že dokonalá vražda neexistuje.
Já mám na kontě víc než 80 dokonalých vražd,
o kterých vůbec nevěděli.
Cottingham řekl, že zabil víc lidí, než za kolik byl odsouzen.
Prý zabíjel ženy
každý druhý týden po dobu 13 let.
To je celkem 85 až 100 žen.
Byla to trvalá záležitost.
Tvrzení pana Cottinghama sice působí bizarně,
ale může být zcela reálné.
Byl jsem neviditelný. Nikdo to nevěděl.
Myslím, že Richard Cottingham by zabíjel kdekoliv,
ale Times Square 70. let tomu nepomohlo,
když tam chodil někdo jako Richard, sexuální sadista,
a vídal sexuální pracovnice a peep show
a nejrůznější temné věci, erotiku, sex.
Bylo to příliš velké pokušení.
Příležitost byla na každém kroku.
Skoro tím získal imunitu.
Dělali to všichni.
Všichni využívali všechny ostatní.
V sexuálním průmyslu na Times Square byli všichni ponižováni.
Dalo by se říct, že pornografie se neodsuzuje
jako ještě před několika lety.
Dnes se na ni pohlíží jako na něco úplně normálního.
Pornografie je považována za normální.
Jsou soudci a právníci, kteří šli na Hluboké hrdlo a podle nich je skvělé.
Bylo to ponižující, nechutné, choré, sadistické.
Zavřete to!
PORNO JE LEŽ
Tisíce rozzlobených žen pochodovaly po Broadwayi na Times Square,
do srdce miliardového pornoprůmyslu.
Prý přiživuje násilí na ženách.
Feministické hnutí si vzalo porno na mušku.
Na konci 70. let vznikly Ženy proti pornografii,
kampaň za reformu, která se snažila bojovat proti vzestupu porna
na Times Square i po celé zemi.
Protestujeme proti tomu, že v pornografii se využívají a zneužívají ženy.
Jde o vyobrazení násilí na ženách,
žen, které jsou svazovány, bity, znásilňovány, mučeny a zabíjeny
kvůli stimulaci, zábavě nebo zisku.
A tak se Ženy proti pornografii
přidaly k lidem, kteří chtěli Times Square a 42. ulici vyčistit.
Projekt výkonu práva v Midtownu a práce, kterou jsme za ty roky odvedli,
podle mě mnohé změnily.
Ale myslím, že sexuální byznys na Times Square zastavil především…
AIDS.
Už několik měsíců vás informujeme o nemoci zvané AIDS
neboli syndromu získaného imunodeficitu.
Zhruba polovina případů byla zaznamenána v New Yorku.
O epidemii AIDS jsme se dozvěděli kolem roku 1981.
Bylo to jako scénář smrti ze sci-fi.
Lidé byli velmi znepokojení
v souvislosti se sexuálními podniky a sexuálními pracovnicemi na Times Square.
Živé sexshow na jevišti skončily.
Zmizelo to,
protože to bylo příliš nebezpečné.
Členové Rady pro veřejné zdraví státu New York odhlasovali,
že místním orgánům svěří pravomoc uzavřít jakýkoli podnik,
který poskytuje veřejné služby a povoluje takzvaný nebezpečný sex.
Například gay sauny, knihkupectví pro dospělé
a heterosexuální sexuální kluby.
V pátek v 11 hodin večer
bývá v Platónově útočišti 50 heterosexuálních párů,
ale dnes večer ve 20:40,
pouhých 20 minut před obvyklou otevírací dobou,
úřady toto místo sexuálních hrátek uzavřelo.
Takže sexuální podniky a sexuální pracovnice na ulici
vykopli a bylo to kvůli AIDS.
ŽIVÁ REVUE S NAHÝMI DÍVKAMI
Očistu Times Square radnice slibuje už mnoho let
a Newyorčané už dnes možná mají na skepsi plné právo.
Ale pokud jste tam byli v poslední době,
zřejmě víte, že tam dochází ke skutečné proměně.
Počet peep show, masážních salonů a prodejen porna
se za sedm let snížil téměř na polovinu.
Klesá i kriminalita v oblasti Times Square.
Dnes jsme zjistili, že radnice zvažuje plán,
podle nějž by se střed čtvrti porna měl stát
jakýmsi zábavním parkem.
Na začátku 80. let se začalo stavět.
Vysoké kancelářské budovy,
hotely, skutečná divadla.
Město odsoudilo k zániku velké území.
Ale některá historická divadla na 42. ulici se zachovala.
New Amsterdam Theater, kde měly v roce 1903 premiéru slavné revue,
mělo být zbořeno.
Nějakým způsobem se Disney dohodl s městem
a za 30 nebo 40 milionů dolarů budovu upravili do dnešní podoby.
LVÍ KRÁL
V New Amsterdam Theater měl premiéru Lví král.
Je to nádhera.
Times Square prošlo „disneyfikací“,
takže si za posledních dvacet třicet let
prošlo zajímavým vývojem.
Výrazně se snížila kriminalita
a nastal boom cestovního ruchu.
Myslím, že asi 85 % návštěvníků New Yorku navštíví Times Square.
Turisté ho milují,
ale oblast díky tomu prošla očistou.
Times Square je dnes jako každé jiné město.
Je tak tuctové!
Staré Times Square bylo výjimečné.
Nic podobného neexistuje.
Ale přesto chápu, proč zmizelo.
Staré Times Square
nebylo dobré místo.
Zničilo mnoha lidem život.
Byla jsem na ulici,
prodávali mě 13 let.
Viděla jsem jednu studii, podle které je průměrná délka dožití
člověka, který zažil to co já, sedm let.
Neznám nikoho,
kdo byl v New Yorku na ulici ve stejné době jako já
a byl by dodnes naživu.
Nikoho.
Celou dobu, co jsem byla v New Yorku,
jsem neměla doklad totožnosti, číslo sociálního pojištění,
rodný list, nic.
Doklad totožnosti.
Kdybych umřela, nikdo by nevěděl, kdo jsem.
Byla bych „neznámá žena“.
NEZNÁMÁ ŽENA
V 70. a ještě potom v 80. letech,
často, když se našla těla prostitutek,
byly zapsány jako „NHI“,
„nejednalo se o člověka“.
Podle policie měly ve společnosti tak malou úctu
a tak špatné postavení,
že nestálo za to vyšetřovat zločin, který na nich byl spáchán.
Policie po pachateli nešla.
Připadá mi to příšerné.
MUŽ Z N. J. OBŽALOVÁN ZA TORZOVÉ VRAŽDY
Podle mě je strašné,
když vrah někoho zabije a myslí si, že mu to projde.
A jestli Richard zabil až sto žen a dětí,
chtěl odejít do hrobu se všemi těmihle odloženými případy.
To já prostě nechápu.
Proto jsem se chtěla dozvědět víc
a věděla jsem, že se to dozvím jedině od Richarda samotného.
Tak začal můj vztah s ním.
Nejsme přátelé.
Je to opravdu nemocný člověk.
A když jsem ho začala navštěvovat,
odhalil mi podrobnosti
velmi traumatizujících zkušeností s mladými dívkami.
Za jejichž smrt je zodpovědný.
Rozrostlo se to ve spolupráci s policisty,
aby se mohly uzavřít některé odložené případy.
Vyšetřovatelé zahájili pátrání ve více jurisdikcích
a zaměřili se na další případy, které mohl mít na svědomí.
V roce 2010 se Cottingham přiznal k vraždě Nancy Vogelové.
V říjnu roku 1967
si šla mladá matka Nancy Vogelová
zahrát bingo
a zmizela na jednom předměstí v New Jersey.
O tři dny později bylo nalezeno její nahé tělo v jejím autě.
Byla uškrcena, sexuálně napadena.
Její oblečení bylo úhledně složené.
Přiznal se k ní
a dostal za ni další doživotí.
Pane Cottinghame, spáchal jste činy,
k nimž se dnes přiznáváte?
Ano.
Cottingham se přiznal k dalším vraždám.
15 LET 14. ČERVENCE 1969
Pět vražd v okrese Bergen,
které nebyly nevyřešené od roku 1968,
1969…
18 LET 7. DUBNA 1969
…a 1974.
17 LET 9. SRPNA 1974
Byly to náctileté školačky.
16 LET 9. SRPNA 1974
Vypadá to, že začal s mladými ženami a dívkami
na předměstí, v blízkosti bydliště,
a tímto způsobem začínal.
Maryann Carrová,
Nancy Vogelová
a ty školačky
neodpovídaly jeho původnímu profilu,
protože to nebyly sexuální pracovnice.
Tradičně většina sériových vrahů
páchá první vraždy v blízkosti domova.
Ale když vidí rozsah vyšetřování a uvědomí si, že by mohli být dopadeni,
vzdalují se.
U něj se to vyvinulo tak,
že se zaměřil na prostitutky na Times Square.
Sérioví vrazi se často zaměřují na lidi,
kterých si společnost neváží.
A prostitutek si samozřejmě společnost obecně neváží.
Times Square Cottinghamovi pomáhalo a navádělo ho
v tom smyslu, že tam měl nabídku obětí.
Věc, kterou sexuální pracovnice označují za nejproblematičtější,
je nezákonnost jejich řemesla.
Proto sexuální pracovnice volají po dekriminalizaci
jako po prvním kroku k vytvoření pravidel,
která by si stanovily samy, podle sebe,
v podmínkách, které zaručují bezpečí
a dláždí cestu k tomu,
aby stigma sexuální pracovnice zmizelo.
Nejdůležitější závěr z tohoto případu
snad spočívá v tom, že možná bylo zabito až sto lidí
a my o tom nevíme.
JEDNA ZE ŽEN S UŘÍZNUTOU HLAVOU POCHÁZELA Z TRENTONU
Všechny ženy, které Richard zabil,
opustily tento svět příšerným způsobem.
Jako kdyby to nade mnou neustále viselo.
Jako temný mrak.
Proto teď s Richardem udržuji vztah,
protože chci jména
neidentifikovaných obětí, kterým vzal život.
Životy, které nemohly dojít naplnění.
Myslím, že na ně nesmíme zapomenout,
protože si zaslouží spravedlnost.
JESTLIŽE SE DOMNÍVÁTE,
ŽE BYL NĚKDO Z VAŠICH BLÍZKÝCH OBĚTÍ RICHARDA COTTINGHAMA,
OBRAŤTE SE PROSÍM NA NEWYORSKOU POLICII NA CRIMESTOPPERS.NYPDONLINE.ORG.
Překlad titulků: Miroslav Pošta