Hördu, fuling! Jag tror inte att hon är intresserad.
Och vart är du på väg?
Gick det bra?
Trevligt att träffas, Pete. Jag heter Nico Minoru.
TIDIGARE
Jag…är…Spider-Man.
När jag såg dig rädda liv idag, utan en enda tanke på faran för dig själv…
…såg jag en hjälte. Samma hjälte som räddade mig på Midtown.
-Du får belasta mig när du vill! -Tack, Petey. Det betyder mycket.
Jeanne? Du ska inte vara här.
Jag försöker hjälpa dig förstå vad som pågår.
Osborn döljer nåt.
Oscorp går bättre än nånsin. Snart har vi även rymdfart.
Vad är det du babblar om?
Tack vare blodprovet vi fick häromkvällen…
…bör vi kunna replikera Spider-Mans unika DNA-struktur på nolltid.
Utmärkt.
Godmorgon, elever. Coach Grayfield här.
Jag vill gratulera killarna som gav allt i förra veckans final.
Det blev inget guld, men det är okej. Sånt händer.
Vi gör uttagningar för flera positioner i sommar, bland annat kvartsback.
Jag hoppas få se några nya ansikten.
Kom igen, Petey. Var är du?
Han är nog inte långt bort. Ge honom några minuter.
Du, Nico skriver att Pearl håller på att flippa ut. Nåt diorama?
-Jag vet! Jag är snart på väg. -Sy ihop det, då. Du har inte mycket tid.
Jag jobbar på det.
Du kanske skulle skippa spindelköret före plugget. Bara en tanke.
Jag styr inte över när bilar blir stulna.
PÅ VÄG!
Stor dag idag. Vi ska visa upp våra modeller av kemiska reaktioner-
-vilket får stor inverkan på slutbetygen.
Vilka ska börja…?
-Jag! -Nico…
-Du som brukar sova bort presentationer. -Kul där.
Jag drack väl för mycket kaffe i morse, för här finns det energi.
Jag söker ägaren till en röd sedan. Bilen hade förts till en slakt.
Tack, Spider-Man. Och här är din…din…
-Nej, snälla! -Varsågod.
Tack. Jag måste dra.
Och det där…
…förklarar…fotosyntesen.
Okej. Det var…långt.
Tack. Då går vi vidare till Pearl, Emma och Peter.
-Mr Taylor, vår modell är… -Vänta! Börja inte än.
…här!
-Peter! Vad har hänt med den? -Jo, det var lustigt…
Vi väntar.
Oxidation av järn är en process som resulterar i ett fjälligt, brunt lager…
Mynten göts under Han-dynastin redan år…
Och därför använder mormor sin gjutjärnspanna än idag.
Förvånansvärt informativt.
Rost! Och har ni fler frågor, studera vårt diorama.
Och följ mig.
Bra jobbat!
Men det får bli ett A- eftersom er modell är lite…bristfällig.
Det var nära ögat. Skräms inte så igen, Peter.
Förlåt, men jag… Du kallade mig Peter.
-Tack för att du vann tid åt mig. -Visst.
Men kan du leva med att du fick A- på ett NO-projekt?
Betyg är ju inte allt.
Pang! Där ser ni en felfri akademisk prestation.
Jag går första året men är redan omega cum laude.
Det där lät påhittat.
Var inte bitter för att du inte har nåt att skryta över.
…och polisen tackar Spider-Man för ett antal uppklarade bilstölder….
Du har rätt, det är inget speciellt med mig.
Säg inte så, Peter. Vi är alla speciella.
Det är ni sannerligen. Annars hade jag inte rekryterat er.
Era praktikprojekt har varit fenomenala-
-och det är mitt privilegium att själv övervaka sluttampen.
Jaså? Ni verkade inte så intresserad tidigare.
Jodå, Jeanne. Men jag ville inte bidra ännu mer till den höga pressen.
Följ med mig, allihop.
Jag trodde att vi skulle vara här.
Dr Wittman fick flytta allt till ett säkrare labb.
Välkomna till projekt Monolith.
Det mest ambitiösa i Oscorps historia.
Asha, du känner nog igen stjärnkartorna som du och rymdfartsteamet ligger bakom.
Det stämmer, Jeanne - dina kvanttunnel- algoritmer har också en central roll.
Liksom Amadeus geniala ingenjörskonst.
En ram som kan upprätthålla en Einstein-Rosen-brygga.
Just det!
Jag listade ut vad vi höll på med för länge sen.
Ritningarna talade sitt tydliga språk.
Det är en portal till yttre rymden!
Och jag gissar att Petes magnetiska generator driver hela klabbet.
-En portal? Kände ni till det, dr Connors? -Nej.
-Vad handlar det om, Norman? -Om att göra det omöjliga.
Vi kan nu färdas snabbare än ljuset. Omedelbar förflyttning av materia.
Vi har hela galaxens obegränsade tillgångar inom räckhåll.
-Så låt skörden börja! -Anade att jag skulle förändra världen.
Vi har sett tekniken användas på jorden, men inte av människan.
Thors ankomst till New Mexico, chitauriernas invasion-
-och det angrepp som lämnade Midtown High i ruiner.
Dessa väsen kan färdas ögonblickligen, och nu kan vi det också.
Händelser som orsakade förödelse. Fundera över vad du öppnar för.
Det har jag gjort, Carla. Jag öppnar för utveckling.
Det går vilt till i universum-
-och några skamfilade Avengers håller oss inte på topp.
Så vi avancerar på egen hand. Vi tar från själva stjärnorna-
-och blir lika mäktiga som dem vi en gång aktade som gudar.
Vi har inte gått med på det här.
Er inblandning kommer att ge er kometkarriärer.
Jag tillvaratar alltid era intressen. Det vet ingen bättre än Peter. Eller hur?
-Mr Osborn, jag… -Visa dem, dr Wittman.
Mata in några stjärnkoordinater från en stillsam kvadrant.
-De koordinaterna är inte kontrollerade! -Äh, det är ett tomrum. Vi ska bara visa.
Visst är det fantastiskt? Se vad vi har åstadkommit!
Mr Osborn…? Jag har inte gjort nånting än.
Norman Osborn. Jag är dr Stephen Strange, och ditt experiment får inte fortgå.
Du öppnar porten till kosmos-
-men är inte i närheten av att greppa dess outsägliga fasor.
På alla magikers vägnar sätter jag punkt för det här.
"Magiker"? Är det nån ny grupp av superdårar man ska känna till?
-Det är du! Han från Midtown. -Greenwich Village, faktiskt.
Vänta - är det han som förintade skolan?
Det var du som förstörde Midtown High!
Du skapar katastrofer, inte jag.
-Vad talar du om? Jag har inte varit där. -Ett ögonvittne menar annorlunda.
Men du kanske inte minns din förödelse?
-Ursäkta mig? -Jag ursäktar inte!
Ni är så överlägsna med era krafter och inser inte hur vi städar upp efter er.
Människorna ni skadar, förödelsen ni orsakar, skolorna ni raserar!
Dårskap. Det är inte 21 Jump Street, jag klär inte ut mig och spränger skolor.
Kom igen! Det enda hotet är den där saken.
Nej, det är du. Jag vet inte många mentalt friska som kallar sig magiker.
Vakter!
Wittman, aktivera Monolith. Nu ska alla nejsägare få se!
Mr Osborn, bör ni inte lyssna på den magiska doktorn?
Gör det!
Nej!
Stäng av den!
Hisnande!
Gratulerar, allihop. Helt säkert. Och inga "outsägliga fasor".
Vad i hela världen?
Exakt. Ut härifrån, alla!
Den här vägen!
Hur kan det här hända igen…?
Se upp, Asha!
-Var är Peter? -Skynda på!
Kom, Peter!
Nej, nej, nej…!
Beklagar, svarta slempropp. Mat ingår inte i intergalaktiska resor.
Ni ska nog sjappa, doktorn.
Det har du nog fullkomligt rätt i. Tack, Spider-Man!
Du har rest över hela galaxen, och så vill du göra det här? Turister…
Utomjordingen uppskattar inte heller mina skämt.
Varsågod.
-Är ni oskadd, mr Osborn? -Avsikten var inte att det här skulle ske.
Ni måste härifrån.
-Tack för sällskapet. -Jag är Spider-Man.
-Jag är Strange. -Inte märkligare än slajmbesten!
Du ska till Mörka dimensionen tills jag kan skicka hem dig.
Vänta!
Kan du lära mig det där?
Om du lär mig att göra det där.
Den står pall för allt!
Vi måste komma på hur vi ska skicka hem skrället!
-Jag kan kanske öppna maskhålet igen. -Jag täcker dig.
Den här har sett bättre dar.
-Jag behöver nog tid för att laga den. -Jag tror inte vi har tid att…
Vad som än händer nu, fokusera på det du gör.
Vad i…?
Alltså, hur…?
-Vad sa jag?! -Visst ja! Förlåt!
Nu ska vi ut och resa, du och jag.
Bort med tassarna!
Och vart är du på väg?
Vänta, var är vi?
Här ska vi inte vara.
Jag tror inte att hon är intresserad.
"Ge dig på nån i din egen storlek", tänkte jag säga, men du var större på nära håll.
Snygg räddning, grabben.
Har hjälten nåt namn?
Ja, förlåt. Peter Parker. Och du?
Trevligt att träffas, Pete. Jag heter Nico Minoru.
Strange, jag har lagat batt…
-Jag har lagat batteriet! -I rättan tid.
Strange… Vi har ett problem.
-Byter vi? -Vi byter.
Men allvarligt.
Jag fattar - du kom på besök och älskar stan.
Men du måste åka hem.
Pass på!
-Strange! -Jag är med.
Jag river portalen.
Jag kan inte hålla emot för evigt!
Snart…!
Om du väntar på din stora stund, är den inne nu!
Inte bra…
-Gör du sånt här ofta, eller…? -Det blir allt vanligare.
Oscorp har hamnat i blåsväder efter ett katastrofalt misslyckat test.
En talesperson hävdar att testet gick som planerat-
-men vi erfar att några av de anställda…
Jag har fått nog av Oscorp för tillfället.
Oj, förlåt Harry.
Det är lugnt, jag förstår.
Jag sticker ut på några ärenden. Ring om det är nåt.
Då är det väl slut med din praktik.
Den där vi råkade öppna en portal till utomjordingen som ödelade skolan? Ja.
-Vad innebär det för din spindelgrej? -Bra fråga.
Pappa vill säkert fortsätta hjälpa dig. Frågan är om du vill det.
Jag klandrar dig inte om du inte vill.
Jag vet inte. Praktiken var suverän.
Att jobba med dr Connors, uppfinna saker med Asha, Jeanne och till och med Cho.
Och mr Osborn gjorde mig till en hjälte som alla känner till och älskar…
…för det mesta.
Men alla hemligheter och lögner…
Jag vet inte om jag kan lita helt på Oscorp igen. Eller på mr Osborn.
Det hade varit bättre om farsan låtit er göra er grej utan vuxna som bestämde.
Jag hade låtit er vara de genier ni är!
-Gör det, då. -Va?
Starta ett företag som gör just det.
Du kan anlita unga genier som Peter och hans praktikantpolare.
Ge dem verktyg att göra gott utan risk att utnyttjas.
Det är en fin idé, men Harry kan inte bara starta ett företag…
-Jo, det kan jag. -Kan du?
Jag tror det. Eller jag vet det.
Jag har investeringarna och kontakterna.
-Du är ett geni, Nico! -Jag vet.
Akta dig, Nico - du har visst talang för storföretag ändå.
Jag måste kräkas.
Jag anade att jag skulle hitta dig här.
Du reste i tiden, va?
Ja. Och det krävs inga magikunskaper för att inse att misstaget kunde ha…
Borde ha förhindrats.
Men ingen kom till skada i dag. Eller i det förflutna.
Som vi känner till.
Vem vet hur många liv som ändrats av att vi färdades tillbaka och orsakade det här.
Mitt liv, till att börja med. Jag var där den dagen.
Det var också den dagen som jag blev…mig.
Men jag tror att saker som ska ske alltid hittar ett sätt att ske.
Ibland begriper man, ibland inte.
Och ibland gör det riktigt, riktigt ont.
Men det är okej, för vi börjar samtidigt bli dem vi är ämnade att vara.
Och det här är den jag är ämnad att vara.
Du är klok för din ålder. Vad hette du?
Pet… Jag menar Spider-Man.
Snygg räddning.
Vänta! Jag måste fråga…
Om halsbandet kan ta dig bakåt i tiden har du säkert sett framtiden också.
Kan du säga vad jag har att vänta?
Jag vill vara redo.
Även om jag visste, skulle jag inte kunna berätta.
Men nånting säger mig…
…att du är redo.
Jag heter Harry Osborn och bjuder härmed in…
Okej, Harry. Så fort du skickar så blir det allvar.
Okej, det var det.
Välkommen till Worldwide Engineering Brigade.
Till kandidat för W.E.B. Från Harry Osborn
Allt okej? Du brukar vara snabbare.
Osborns grabb går i pappas fotspår.
-Men påstår sig ha goda avsikter. -De flesta påstår det.
-Håller du koll på honom, Finesse? -Visst.
Jag har infiltrerat ett Osborn-företag för din skull - varför inte göra om det?
Och så säger de att sarkasm inte är en superkraft.
Det heter W.E.B., mamma. Precis vad som kan få mig på rätt spår.
Det blir strålande på betyget.
Ja, jag vet. Åtminstone kommunalt college.
Jag lovar, mamma.
Vi ses om några timmar. Jag ska bara plugga inför provet.
Ja, ja! Jag älskar dig också!
Ser man på…
Vad det dröjde.
Beklagar, Tombstone. Vi fick skaka av oss några snutar.
Okej, chefen. Vart ska vi?
Jag har några idéer om hur vi kan vända på steken.
Men först ska vi hitta ett nytt ställe åt 110th.
Spiritus mihi carissime, ad terram qui viventium revertere.
Vad skönt att se dig igen, mamma!
Det här var en överraskning, men du är lika vacker som alltid.
-Är allt väl? -Så väl som man kan förvänta sig.
Jag fattar. Men du är inte här för att småprata.
Så låt oss tala allvar.
Nå, May…
Hur mår min son?
Okej, Parker. Du hörde den magiska trollkarlen.
Vad som än väntar, grejar du det.
Och grejar jag det inte, får jag komma på nåt.
För jag är ju trots allt Spider-Man!
Översättning: Magnus Lässker