Te rusnyaság!
Nem érdekled a lányt, haver.
Azt hitted, meglóghatsz?
Minden oké?
Szia, Pete! Én Nico Minoru vagyok.
AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL…
Én vagyok Pókember.
Láttam, mit csináltál. Embereket mentesz meg.
És nem zavar, hogy milyen veszélyben vagy.
Ilyen egy hős. Az, aki tavaly megmentett engem a Midtownnál.
- Nyugodtan terhelj ezekkel! - Kösz, Petey! Ez sokat jelent.
Jeanne? Nem szabad itt lenned.
Csak segítek neked megérteni, mi folyik itt.
Osborn titkol valamit.
Az Oscorp szépen hasít.
Hamarosan belekóstolunk az űrkutatásba is.
Te meg miről hadoválsz?
Annak a múltkor kapott vérmintának köszönhetően…
képesek leszünk sikeresen lemásolni Pókember egyedi DNS-szerkezetét.
- Méghozzá hamarosan. - Pazar!
Figyelj
Ott jön a Pókember
Pókember
Ő egy igazi jó ember
Pókember
Ott jön a Pókember
Megint ő Megint a pók
Gyere, nézd meg
Úgy szeli a várost át Hogy alig veszed észre
Falat mászik
Majd ha több kéne
Barátságos alak Aki rendet teremt a környéken
Városi akrobata
Szalad a háztetőkön Szerény srác
De minden gonosztevőt Már legyőzött
Csibiri csodabogár Penge esze vág
Ha szerinted nem így van Akkor bocsi, de teszek rá
Fenn a csúcson Soha lentebb
Mindennap megteremti a rendet
Figyelj
A város a lakóit nem tiporja porba
Egy hős, nem egy öntörvényű forma
Ott jön a Pókember
Lekerül maszk Látod azt a barna sérót
Vigyázz
Te is szeretnél egy ilyen szomszédot Mint én
Kitakarítom a terepet sok kalanddal
De jobban csapatjuk majd a csapattal
Ott jön a Pókember
A BARÁTSÁGOS ÉS KÖZKEDVELT PÓKEMBER
Köszöntöm a Rockford diákjait. Én Grayfield edző vagyok.
Szeretnék gratulálni a fiúknak, hogy mindent beleadtak
a múlt heti döntőben.
Nem hoztuk haza az aranyat, de ez nem baj. Van ilyen.
A nyár folyamán több posztra is keresünk majd játékosokat.
Például kell egy irányító. Remélem, látok majd néhány új arcot.
Gyerünk már, Petey! Merre vagy?
Biztos mindjárt itt lesz. Csak adj neki pár percet!
Nico azt írja, Pearl ki van akadva. A dioráma miatt.
Tudom! Ha végeztem, rögtön beviszem.
Oké, de igyekezz! Szerintem nincs sok időd.
Rajta vagyok.
Lehet, hogy suli előtt nem kéne pókemberkedned.
Csak egy tipp.
Nincs rá hatásom, hogy mikor lopják el a kocsikat.
Úton van!
Nagy napunk van, emberek.
Bemutatjuk a modelleket.
Ami nagy súllyal számít bele az év végi jegyetekbe.
Kivel kezdjük?
Velem!
Nico!
Általában ébresztgetnem kell téged, ha prezentáció van.
Jó vicc. Biztos túl sok kávét ittam ma,
mert szétvet az energia!
A piros szedán tulaját várom ide.
Egy bontóban volt a kocsi.
Köszönöm, Pókember! Tessék, itt van a…
- Kérem, ne! - Ez az izéd.
Köszönöm! Most rohanok.
És ez…
megmagyarázza… a fotoszintézist.
Oké! Hát, ez hosszú volt.
Köszönjük! És akkor következzen Pearl, Emma és Peter!
- Mr. Taylor, a modellünk… - Várjatok! Ne kezdjétek el!
Itt is van.
- Peter, mi történt ezzel? - Ez egy jó sztori.
Rátok várunk, csak mondom.
A vas oxidációja lassú folyamat, aminek során barna réteg alakul ki.
Ilyen érméket már a Han-dinasztia korában is készítettek,
az 1800-as években…
Ezért használja a nagymamám még mindig azt az öntöttvas lábost.
Ebből meglepően sokat tanultunk.
Rozsda! És ha van még kérdésetek, akkor nézzétek meg a diorámát!
És kövessetek be!
Le a kalappal, gyerekek!
Bár dicséretet nem adok rá, mert a modelletek egy kicsit… lestrapált.
Ezt jól kiszámoltad. Legközelebb ne ijessz így rám, Peter!
Jó, bocsánat, én… Várjunk! Azt mondtad, Peter.
- Kösz, hogy húztad az időt! - Nincs mit.
De tudsz azzal a tudattal élni, hogy nem kaptál dicséretet
egy természettudományos órán?
A jegy nem minden.
Ilyen a kimagasló tanulmányi eredmény.
Még csak gólya vagyok,
de máris omega cum laudét akarnak adni.
Szerintem ezt csak kitaláltad.
Nem kell irigykedni, csak mert neked nincs mire felvágnod.
A rendőrség Pókembernek köszönheti az autótolvajok elfogását.
Az igazságosztó egymaga leplezett le…
- Igaz, én nem vagyok különleges. - Hé!
Ne mondj ilyet, Peter! Mind különlegesek vagyunk.
Ahogy mondod. Ha nem így volna, nem veszlek fel titeket.
Mindnyájan fantasztikus projekteket tettetek le az asztalra,
és megtisztelő, hogy személyesen felügyelhetem őket az utolsó fázisban.
Igazán? Eddig nem érdeklődött a projektjeink iránt.
A látszat csal. Figyeltem, Jeanne.
De nagy volt rajtatok a nyomás, nem akartalak idegesíteni.
Kérlek, kövessetek!
Azt hittem, itt leszünk.
Dr. Wittmannel átvitettem mindent egy biztonságos laborba.
Bemutatom a Monolit projektet!
Az Oscorp történetének legnagyratörőbb vállalkozását.
Asha, valószínűleg felismered a csillagtérképeket,
amiket az űrkutatási csapattal készítettetek.
Bizony, Jeanne. Az alagúthatásos algoritmusodat is
felhasználtuk ehhez.
Akárcsak Amadeus mesteri alkotását. Ezt a…
A vázszerkezetet, ami képes fenntartani egy Einstein–Rosen-hidat.
Így van.
Én már régen rájöttem, hogy igazából mit csinálunk itt, főnök.
A tervek, amikből dolgoztunk, elég árulkodók voltak.
Ez egy átjáró, emberek! A világűrbe!
És fogadok, hogy Pete mágneses generátora az egésznek a lelke.
Egy átjáró? Dr. Connors, maga tudott erről?
Dehogy! Mi ez az egész, Norman?
Meg fogjuk kísérelni a lehetetlent.
Most már tudunk a fénysebességnél is gyorsabban utazni.
Azonnali anyagáthelyezéssel. A galaxis végtelen erőforrásai
mostantól a mi kezünkben lesznek.
És azt mondom, vár a munka!
Tudtam én, hogy átformálom a világot.
Láttuk, milyen, amikor bevetik ezt a technikát. Csak nem az emberek.
Thor érkezése Új-Mexikóba. A chitaurik inváziója itt, New Yorkban.
És az az eset, amikor egy ismeretlen lény lerombolta a Midtown Gimnáziumot.
Egyes lények villámgyorsan tudnak utazni a térben. Már nekünk is megy.
Minden ilyen eset óriási pusztítással járt, Norman.
Gondoljon bele, mit szabadít ezzel ránk!
Belegondoltam, Carla, és csak az evolúciót szabadítom ránk.
Veszélyes univerzumban élünk. És a Bosszúállók gyengék.
Nem tudják biztosítani a dominanciánkat.
Ezért továbblépünk. Magunkban.
Egyenesen a csillagokból nyerjük az erőt, és ugyanolyan rettegettek leszünk,
mint akikről régen azt gondoltuk, istenek.
Felesleges erről beszélni. Nem egyeztünk bele ebbe.
Ha részt vesztek a projektben, az nagy lökést ad a karriereteknek.
Mindig a ti érdekeiteket tartom szem előtt.
Ezt Peter tudja a legjobban. Igaz, Peter?
- Én… Mr. Osborn, én… - Rajta, dr. Wittman!
Üsse be egy üres kvadráns koordinátáit!
Igenis!
CÉLKVADRÁNS
Nem ellenőriztük a koordinátákat!
Nyugalom, ott csak a végtelen űr van. Csupán demonstrálunk valamit.
Hát nem lenyűgöző?
Nézzétek, mit értünk el együtt!
Mr. Osborn, még nem csináltam semmit.
Norman Osborn, a nevem dr. Stephen Strange.
Nem folytathatják ezt a kísérletet.
Ezzel ugyanis kaput nyitnának a kozmoszba.
Leírhatatlan borzalmak vannak a másik oldalon.
A világ varázslóinak nevében most véget vetek ennek.
A varázslók? Ez az őrült szuperemberek egy újabb csoportja,
amiről még nem hallottam?
Nahát, maga az! Ott volt a Midtownnál.
Greenwich Village-ben láthattál.
Azt állítod, hogy ő rombolta le azt az iskolát?
Akkor maga volt! Maga pusztította el a gimnáziumot!
Maga okoz katasztrófákat, nem én!
Mégis miről beszélnek? Nem csináltam ilyet.
Egy szemtanúnk mást állít. Lehet, hogy csak nem emlékszik.
Mert annyi helyen dúlt fel mindent.
- Micsoda? - Elegem van ebből!
Maguk és a képességeik! Fent lebegnek, mint valami istenek!
Nem is sejtik, milyen károkat hagynak maguk után.
És hány életre van hatással az a sok fájdalom,
az a sok pusztítás, az a sok lerombolt iskola!
Magának elment az esze. Ez nem valami buta akciófilm.
Nem épülök be iskolákba, hogy robbantgassak.
Ember! Itt csak egyvalami veszélyes: az ott!
Nem, inkább maga.
Nem ismerek sok normális embert, aki varázslónak nevezi magát.
Őrség! Intézzék el!
Wittman, a Monolitot!
Most végre megmutatjuk a kétkedőknek!
Nem tudom, uram.
Talán hallgathatna a varázsdokira.
Csinálja már!
Ne!
Állítsák le, most azonnal!
Káprázatos!
Gratulálok mindenkinek! Biztonságos. És nincsenek „leírhatatlan borzalmak”.
Ez meg mi?
Hát ez az! Figyelem, ki innen!
- Erre, emberek! - Gyorsan, kifelé!
Hogy történhet ez meg újra?
Asha, vigyázz!
- Hol van Peter? - Jöjjön, dr. Connors!
Peter, gyere!
Ne!
Bocs, te randa feketeség,
az intergalaktikus utazás közben nem nasizunk!
Doki, a maga helyében én mennék.
Igen, teljesen igazad van. Köszönöm, Pókember!
Ne már, elutazol a galaxis másik felére,
és ezzel akarod tölteni az időt? Turisták!
Ennek a lénynek se jönnek be a vicceim.
Szívesen!
- Mr. Osborn, jól van? - Nem így terveztem, Peter.
Hinned kell nekem. Nem gondoltam, hogy ez lesz.
Meneküljön!
Kösz, hogy végre beszállsz!
- Amúgy Pókember vagyok. - Én meg Stephen.
Stephen, milyen csupa szív ön, hogy idejött!
Elmész a Sötét Dimenzióba.
Aztán majd kitalálom, hogy juttassalak haza.
Ne!
Ezt majd nekem is megtanítja?
Csak akkor, ha te megtanítod nekem ezt.
Ez a lény mindennek ellenáll, amivel próbálkozunk.
Ki kell találnunk, hogyan juttassuk vissza oda, ahonnan jött!
Ki tudom nyitni azt a féreglyukat.
- De kell egy kis idő. - Addig feltartom.
Ez nincs valami jó állapotban.
Lehet, hogy hosszabb lesz! Bütykölnöm kell.
Nincs időnk arra, hogy…
Bármi is lesz most, te csak koncentrálj, és dolgozz tovább!
Mi a…
- Öregem! Hogy tudta ezt így… - Mit mondtam?
Jó, tényleg! Bocsi!
Rendben. Most utazunk egy kicsit.
El a kezekkel!
Azt hitted, meglóghatsz?
Várjunk, hol vagyunk?
MIDTOWN GIMNÁZIUM
Nem lenne szabad itt lennünk!
Nem érdekled a lányt, haver.
Azt akartam mondani, hogy ne a kisebbet szekáld,
de nálam is nagyobb vagy.
Szép munka, kölyök!
Mi a neved, hősfiú?
Bocs! A nevem Peter Parker. És a tiéd?
Szia, Pete! Én Nico Minoru vagyok.
Stephen, beizzítottam ezt…
Beizzítottam ezt itt.
Éppen időben.
Stephen, van egy kis gond.
- Csere? - Csere!
Ezt nem hiszem el!
Figyu, megértem. Idejöttél, és bejön New York.
De haza kell menned!
És hopp!
- Stephen! - Máris.
Összeomlasztom az egész portált.
Nem tudom a végtelenségig tartani!
Már majdnem sikerült!
Ha a tökéletes pillanatra vársz, akkor eljött!
Ez gáz.
- Maga gyakran csinál ilyet, vagy… - Egyre gyakrabban van rá szükség.
BAJBAN AZ OSCORP
Az Oscorp magyarázkodik
egy tesztjük következményei miatt.
Habár a vállalat szóvivője úgy nyilatkozott,
hogy minden a tervek szerint történt, úgy hallottuk,
hogy pár érintett dolgozónak…
Egy időre elegem van az Oscorpból.
Harry, ne haragudj!
Semmi gond. Megértelek.
Elugrom elintézni még pár dolgot.
Csörögj, ha kellek!
Akkor, gondolom, vége a gyakornokságnak.
Annak, ami közben portált nyitottunk egy olyan lénynek,
ami a sulit is lerombolta? Azt hiszem, igen.
Ez milyen hatással lesz a pókemberkedésre?
Remek kérdés.
Biztos, hogy apám segíteni akar, Peter.
Csak az a kérdés, akarod-e, hogy segítsen.
Megérteném, ha nem kérnél belőle.
Nem tudom. A gyakornokság klassz volt.
Együtt dolgoztam dr. Connorsszal,
és élveztem a munkát Ashával, Jeanne-nel, sőt, még Chóval is.
Mr. Osborn segített hőssé válni.
Olyanná, akit mindenki ismer és szeret. Többnyire.
De ott volt a sok titkolózás és hazugság.
Nem biztos, hogy teljesen meg tudnék bízni az Oscorpban vagy Mr. Osbornban.
Szerintem jobban jártatok volna, ha apám csak hagyja,
hogy csináljátok, amit akartok.
És nem irányít titeket a háttérből.
Ha rajtam múlna, és hagynám a zseniket dolgozni.
Akkor miért nem teszed?
- Mi van? - Mi van?
Miért nem alapítasz egy céget, ahol ezt csinálod?
Felvehetnél fiatal, lelkes zseniket, mint Peter és a sok mini Einstein.
Add meg nekik azt, amivel jót tehetnek, anélkül hogy kihasználnád őket!
Nico, ez tök jó ötlet, de Harry nem tud csak úgy céget alapítani.
- De, tudnék. - Tényleg?
Azt hiszem, igen. Illetve egész biztosan.
Vannak befektetéseim és megfelelő kapcsolataim is.
- Nico, zseni vagy! - Ez nem kérdés.
Nem azért mondom, Nico, de szerintem lehet némi érzéked
az üzleti élethez.
Felfordult a gyomrom.
Sejtettem, hogy itt találom.
Utazott az időben, igaz?
Igen. És nem kell hozzá a titkos tanok mesterének lenned,
hogy lásd, a történteket meg lehetett volna…
Meg kellett volna akadályozni.
Szerencsére ma nem voltak komoly sérültek. Sem aznap.
Vagy csak nem tudunk róla.
De ki tudja, hány élet változott meg, mert itt jártam azzal a lénnyel!
Ezt mi okoztuk.
Például az enyém.
Ott voltam, amikor megjelentek.
Azon a napon lettem ez.
Azok, amiknek meg kell történniük, úgyis megtörténnek.
Néha van értelme, néha meg nincs.
És ez időnként nagyon-nagyon fájdalmas.
De nem gond, mert ezek a dolgok tesznek minket azzá,
akinek lennünk kell, és nekem ennek kell lennem.
A korodhoz képest egész bölcs vagy.
- Mit is mondtál, hogy hívnak? - Pet…
Mármint Pókember.
Szép munka, kölyök!
Várjon! Muszáj megkérdeznem.
Ha a nyaklánccal vissza tud menni a múltba,
akkor, gondolom, a jövőben is járt már, igaz?
Meg tudja mondani, mire számítsak?
Szeretnék felkészülni arra, ami jön.
Még ha tudnám is, nem mondhatnám el.
De valami azt súgja…
hogy készen állsz.
Mi?
Csatlakozz hozzám
Jól van, Harry. Ha rányomsz a „Küldés”-re, onnantól nincs visszaút.
KÜLDÉS
Jól van, elment.
Éljen a Webes Elit Brigád!
Nahát!
Minden rendben? Általában gyorsabb vagy.
Úgy tűnik, Osborn gyereke apuci nyomdokaiba lép.
De azt írja, a jó szándék vezérli.
Mindenki így kezdi. Szemmel tartanád, Fortély?
Hogyne! Van gyakorlatom a beépülésben és az Osbornok utáni kémkedésben.
Már alig várom!
Méghogy az irónia nem szuperképesség!
Igen, anya, az a neve, hogy W.E.B. És segítene
visszatalálni a helyes útra.
Az ilyesmi jól mutatna a jelentkezésemen.
Igen, tudom. Legrosszabb esetben levelezőre.
Igen. Ígérem.
Jó. Pár óra, és megyek.
De még készülnöm kell a felvételire.
Oké. Én is szeretlek.
Nocsak! Nézzenek oda!
Sokára jöttetek.
Bocs, Sírkő! Csak le kellett ráznunk néhány zsarut.
Semmi gáz.
Szóval, főnök…
hova megyünk?
Van pár ötletem, hogyan változtassunk a dolgokon.
De csak szép sorjában!
Keressünk új helyet a bandának!
Annyira örülök, hogy újra látlak, anya!
Meg kell mondjam, nem hittem, hogy bejössz. De gyönyörű vagy.
- Jól megy a sorod? - A körülményekhez képest igen.
Értem, de tudom, hogy nem cseverészni jöttél.
Vágjunk a közepébe!
Szóval, May…
hogy van a fiam?
Jól van, hallottad a mágikus varázslót.
Bármi is jön, készen állsz rá.
- Pókember! - Szia!
De ha nem is állok készen, majd megoldom.
Elvégre…
én vagyok Pókember!
A MARVEL KÉPREGÉNYEI ALAPJÁN
A MARVEL ANIMATION BEMUTATJA…
A BARÁTSÁGOS ÉS KÖZKEDVELT PÓKEMBER
A feliratot fordította: Gáspár Bence