I tidligere afsnit:
Charles Francis Xaviers sidste vilje og testamente.
- Stolede professoren ikke på mig? - Måske gjorde han det for vores skyld.
Vores imperium skal tage imod en ny kejser.
Professor Charles Xavier.
De kære mutier har stukket verden en meget stor løgn.
- Og det samme har jeg. - Hans navn er Bastion.
Han brugte Genoshas gru til at få sit Primærsentinel-projekt finansieret.
I så fald er Primærsentinellerne levende våben, der kan formere sig.
Hvem er denne Bastion?
Bastion er en Sentinel i menneskeskikkelse.
Forstår du, hvor nytteløst det er at kæmpe imod fremtiden?
I Genosha følte jeg mangt og meget.
Men det uhyggeligste ved Genosha var ikke al døden eller ravagen.
Det var tanken om, at Magneto havde ret.
Magneto har mørklagt Jorden.
Hvor er professoren, når man har brug for ham?
Slut op, mine X-Men.
- I skal straffes for at tage strømmen! - Det bliver værre end Genosha!
- I får snart brug for et hospital. - Ingen strøm, ingen fred!
Endelig blev der stille, mor.
Storm!
Verden går under om 12 timer, så I to må hellere skynde jer.
Magneto, hr. professor? Hvordan kunne De dog forære ham skolen?
Jeg ønskede, at I to skulle have lov til endelig at være sammen.
Til at stifte familie og få et barn som Nathan.
Valget burde have været vores.
Jeg ville befri jer for jeres loyalitet mod mig.
I har begge to gjort alt, hvad jeg har bedt jer om, -
siden I var teenagere.
I var mine første elever, og I er for længst bestået.
Hvad havde friheden nyttet? Jeg ville stadig skulle sende Nathan til fremtiden.
Jeg ville stadig skulle tackle Bastion eller Magneto eller andre trusler.
Uanset hvad vil jeg altid ende her. Ved De ikke det?
Det var min frygt fra første færd.
At du ville være med til at skabe en verden med frihed for mutanter, -
men aldrig selv nyde den. Måske var det en fejltagelse.
For ligesom dig er jeg endt her igen.
Remy, jeg ...
Nej!
Rogue.
Hvordan har du det?
Som om jeg er blevet kørt over af en mejetærsker med jetmotor.
Trask. Er han ...?
Der er sket meget, fräulein. Trask overlevede, og det samme gjorde ...
Remy?
Øv, vi gik glip af halballet.
Ororo, du er tilbage!
- Dine kræfter ... - Genskabt takket være Forge.
Pjat. Ororo spiller bare beskeden gudinde.
- Det er længe siden, min ven. - Gid omstændighederne var bedre.
Dine proteser fungerer trods Magnetos blackout.
Jeg flikkede skam en elektrostatisk deflektor sammen for længe siden.
- Hvordan det, min ven? - Jeg tænkte bare på det.
Jean, hvad er der sket?
Jeg ved det. Vi er ved at flytte til den gamle base på Muir Island.
Shi'ar-grejet der burde fungere.
Det her var vores hjem. Et fristed.
Hvis det er så forfærdeligt her, hvordan er det så ude i verden?
Tusinder frygtes døde. Al infrastruktur ligger i ruiner.
Magneto har sat planeten flere århundreder tilbage.
Jeg kan mærke Jordens magnetfelt dø hen.
Når solen går ned i aften, går den ned over fremtiden.
Vi må få Magneto til at rette op på skaden, før den bliver permanent.
Magneto ændrer ikke holdning, bare fordi vi beder pænt.
Manden har erklæret kloden krig. Hans dag kan kun ende på én måde.
Logan, hvis du skal straffe nogen, så start med mig.
Jeg såede kimen til det her. Det skal Magnus ikke bøde for.
Rogue, vi to og Blåt Team tager ud og finder Magneto.
Storm og Jean fører Gult Team mod Bastion i hans hovedkvarter.
Har vi fundet ud af, hvordan vi fjerner Primærsentinel-opgraderingerne -
eller fravrister ham kontrollen over dem?
Det vil tage år at lære at fjerne nanoteknologi, -
men vi bør kunne gendanne Primærsentinellernes menneskelighed.
Men de hadede os jo, allerede inden Bastion gjorde dem til dræberrobotter.
Hvor mange er de? Og hvad sker der, når vi befrier dem fra Bastions kontrol?
Det lyder bare som endnu en dag på kontoret.
Præcis. Og vi tackler den, som vi altid har gjort. Som en familie.
Der er bare én udfordring.
Primærsentinellerne styres fra en kommandoserver, -
og jeg nåede ikke at finde den før blackoutet.
Bastion er kommandoserveren.
I skolens ungdom besøgte jeg Sebastions mor.
Han kunne kommunikere med maskiner, så jeg gik ud fra, at han var mutant.
Hans mor smækkede døren i og forbød ham at tage med mig.
I en anden verden ville Bastion have været med på portrættet.
Når Bastion ikke længere er en trussel, -
tror jeg, Magnus vil tænde for strømmen igen.
Du troede også, det var klogt at forære skolen til en skurk.
Nu ikke flere beskyldninger. Verden går under om mindre end 12 timer.
Kurt teleporterer os til Muir Island. Lad os komme i gang, team.
Imponer mig.
Charles beskrev Bastion som teknopat, der er en slags telepati for maskiner.
Og min mnemoscrambler hæmmede Jeans kræfter, da hun var Phoenix.
Hvis vi bruger scrambleren på Bastion, kapper vi hans kontrol over Primærerne.
Men vi kan muligvis gøre mere end det.
Hvis Bastions evner ligner vores mutationer, -
kan vi bruge neutraliseringsteknologi til helt at forpurre hans greb om dem.
Okay, ingen neutraliseringsteknologi.
Jeg synes, Gambit burde være blevet begravet her på vores grund.
Han prøvede altid at flygte fra sin fortid i Tyvenes Lav.
Remy var cajun som ingen anden. Han forsøgte at undslippe bayouen, -
men han vidste, at livet består af det, vi lægger bag os, og det, vi tager med.
Havde du betragtet os som mennesker frem for elever, ville du have indset det.
Jeg er frygteligt ked af det, Rogue. På dine, Remys og Moiras vegne.
Og ordets magt til trods er der intet, jeg kan sige, der vil dulme smerten.
Du store! Magnus!
Vores bytte er kommet til os.
Det må du ikke gøre, Magnus. Vær nu fornuftig.
Det er ikke mig, der skal tales til fornuft.
Den store asteroide, der svæver over mit hjem, siger noget andet.
Dit hjem? Da du forlod os til fordel for din fugledronning, -
overlod du den til mig og bad mig følge din sti. Vil du nu følge min?
Din sti fører til den totale undergang for både mennesker og mutanter.
- Du må udbedre skaderne. - Vil menneskene udbedre Genosha?
Du skulle have set det, gamle ven. Det var, som du sagde dengang.
Et indfriet løfte.
Vi kan stoppe Bastion, men vi må også reparere Jorden.
Jeg lovede en dreng en fremtid uden frygt -
blot for at se hans forskræmte øjne fordampe i hans kranium, -
fordi han troede på mig og den drøm, du bød mig at sælge.
Hvor mange af jer vil ofre livet for Xaviers fremtid, -
hvor vi trygler om tolerance?
Jeres professors drøm er død, så jeg tilbyder jer en ny.
Et hjem til erstatning for det, de tog fra os. Et nyt Genosha.
Vi er havnet her, fordi vi fulgte denne mands sti, -
og har nu kun to muligheder.
At klamre os til denne døende verden -
eller møde fremtiden højt hævet over svinestien.
- Vi er ikke guder, Magnus. - Guder svigter dem, der tror på dem.
Det gør mutanter ikke. Beslut jer, mine X-Men.
Rogue, nej.
I Genosha valgte jeg at føre vores art ind i en ny tidsalder.
Det valg står jeg ved.
Rogue, du må ikke vende din familie ryggen.
Du var skredet. Ingen af jer var der, da Genosha faldt.
Hvem skal dø som den næste?
Jean? Hun har prøvet det før. Hvem ved, hvor Bishop er?
Og Morph var knap nok blevet medlem, før vi kastede dem for løverne.
Jubilee? Roberto? Jeg vil ikke lade flere mutanter dø.
Roberto?
Min mor udleverede mig til Primærsentinellerne.
Min egen familie gav mig krave på. Hvad er der for mig her?
Mig.
Tilbuddet er blevet givet. Døren står åben.
Så går turen til Asteroide M. Nu arbejdede vi lige så godt sammen.
Jeg ville hellere tage til Isla Morada med dig og Jean i stedet for rummet.
- Men hun er ... - Ikke min mor.
Det er også forvirrende for mig. Jean, Madelyne ...
Men de er to af de stærkeste mennesker, jeg har kendt.
Stol på hende.
- Og, min dreng ... - Lad mig gætte. "Vær forsigtig"?
Nej. Giv dem en røvfuld.
Hov, det havde jeg nær glemt.
Skal jeg i krig eller i cirkus?
Hvad havde du forventet? Sort læder?
Magnetoprotokollerne blev skabt i tilfælde af en krise som denne.
At angribe Magneto vil blot opflamme gemytterne.
- Lad mig tale ham til fornuft. - Skulle jeg stole på Dem?
Verden brænder, fordi De gav Deres livsværk til en galning.
Ikke en galning. Bare en mand, der forsøger at overleve i en verden, -
der flere gange har ladet hans værste frygt blive til virkelighed.
Om mindre end en time går den civiliserede verden under.
Endnu en gang er mine X-Men og jeg jeres chance for at undgå den fremtid.
Hvis De tager fejl, Xavier, har jeg ikke noget valg.
Vi har prøvet det her før, præsident Kelly.
Stoler De ikke på mig, så stol på mine X-Men.
De nærmer sig. Åbn siloen.
Mutanter, overgiv jer til fremtiden.
Burde Magnetos blackout ikke have slukket for dem?
Bastion må holde dem i gang ved hjælp af sin teknopati.
Forge og jeg tager kampen i luften, mens I andre lægger an til landing.
Nej. De er jo en hel hær.
Jeg tænkte på dig i mit fravær. På, hvordan du trodsede mørket -
og blev stærkere derved. En overlever. En føniks.
Det her er ikke spor anderledes. Lad os gøre det, vi er gode til.
At tro. Ikke på en drøm eller på vores kræfter, men på hinanden.
- Tag vejret fra dem, søster. - Og giv dem det glatte sindelag.
Frekvensens kilde befinder sig inde i selve vulkanen.
Så er det der, Bastion er.
Bastion vil skabe sin egen idealfremtid.
Desværre vil han ikke have nogen at dele den med.
Hvor meget I end prøver, X-Men, kan I ikke stoppe mig og min slags.
Morph smadre!
Lad mig give dig en hånd.
Hvordan mon det lyder, når én hånd klapper?
Cable!
Jeg har ventet på dette øjeblik. Jeg kender dine gener, Jean.
Dine styrker og svagheder.
Kun jeg ved, hvor du ender, og Madelyne begynder.
Hvis du spørger pænt, kan jeg røbe, hvornår jeg byttede om på jer.
Det er ligegyldigt. Madelyne kæmper sammen med mig i dag.
Bør man banke på?
Fandens til elver.
Så har I altså valgt side.
Fedt, vi springer bavlet over.
Timeout, snuske. Du går efter at dræbe.
Magnus, stop. Tusinder er døde, og flere vil følge efter, hvis ikke ...
Der døde også tusinder i Genosha. Hvis liv er mest værd?
Undskyld, er du okay?
Jeg sagde jo undskyld!
Trods al din snak om at underlægge dig verden, -
er det dig, der er underlagt den. Det er verden, der har gjort dig bitter.
Jeg har ventet længe på at sige disse to ord til dig, gamle ven:
Klap i.
Cyclops, hans hjelm. Jeg må kapre hans kræfter for at reparere Jorden.
Hvad med Primærsentinellerne?
Det kan ikke nås. Gult Team skal nok neutralisere Bastion.
Bastion, Xaviers møgunger har invaderet basen. Vi må flygte.
Kend din rolle. Et kryb som Sinister vil aldrig sætte livet på spil for andre.
Forge!
Jeg har studeret dig, Jean. Dissekeret dig.
Så kom an, hvis en kujon som dig da ikke allerede har svigtet Bastion.
Jeg ventede på, du skulle give mig det, jeg vil have.
Se, hvem der er kommet. Min sprællende tilfældighed.
Nathan, stop! Hør på mig!
Sinister styrer dig, ligesom han styrede din mor.
Min rigtige mor var en eminent telekinetiker ligesom dig.
Den slags springer sjældent en generation over.
Scott!
Scott, jeg elsker dig.
Nej!
Jean. Nathan.
Du giver mig intet valg, Magnus.
Om forladelse, hr. professor. Gult Team har brug for mere tid.
Charles, så fandt du endelig modet til at gøre det, der er nødvendigt.
Du har forrådt din egen race.
Jeg har kæmpet i mange krige, fister. De modige dør altid først.
Logan ...
Endelig er denne fejde -
forbi!
Nej, Magnus! For himlens skyld, gør det ikke!
Tekster af: Henrik Thøgersen Scandinavian Text Service