Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Sper că vei fi acceptată. N-ar fi minunat, Hannah ?
- Nu ştiu. - O să-ţi placă foarte mult, draga mea.
- Totul depinde de voi, oricum. - Ce ? Nu !
Nu ! Hannah, am fost toţi de acord. Trebuie s-o priveşti ca pe o oportunitate.
Multor copii le-ar plăcea să meargă la şcoala asta.
Atelierul lor de artă face furori. Toată lumea vorbeşte despre asta.
Au specializarea "Arts and Crafts" până în clasa a IX-a.
Am crezut că suntem toţi de acord cu asta.
Tu îţi faci cu uşurinţă prieteni. O să fie foarte bine.
Vreau să spun că e important ca Hannah să fie primită la şcoala asta.
Pentru noi, pentru Hannah... Pentru cursul vieţii noastre.
Mai exact. Ştiu că par vorbe mari,
dar nu sunt, ar fi un cadou nemaipomenit pentru noi.
Dar nu pot să promit nimic.
Nu.
Pentru că avem mulţi solicitanţi. Foarte mulţi.
Ar fi a patra oară când schimbi şcoala, Hannah ?
Ne-am plimbat puţin din cauza serviciului lui Ulrik.
Sunt medic şi Piv...
Au comasat două şcoli. Şi asta a fost prea mult pentru noi.
Acum mergi la Larkdale, Hannah ?
- Îţi place acolo ? - Da.
Da şi nu. Aşa e, iubito ? Pentru că Hannah e o fată foarte creativă.
E dornică să înveţe, nu-i aşa, Hannah ?
E foarte sociabilă. Hannah se înţelege cu toată lumea. Deci...
Am ratat acest echilibru între joacă, creativitate şi învăţat.
Cunoaşteţi valorile noastre fundamentale ?
- Le am aici. - Le ştie pe dinafară.
Da.
Da. "Comunitatea din jurul copiilor e foarte importantă." E adevărat.
Dar ştim să ne distrăm, Hanna. Nu-i aşa ? Ne distrăm de minune.
Petrecerile noastre sunt epice.
O să avem o excursie la cabană, pe care o organizează părinţii,
cu foc de tabără, super muzică şi zbenguială.
E punctul culminant al anului. Părinţii au muncit mult la asta.
Mult. Într-adevăr.
Nimeni nu are liberă trecere. Părinţii noştri sunt coloana vertebrală a şcolii.
Dar trebuie să vă spun că nu pot să promit nimic.
Am avut o discuţie acum şi trebuie să vedem cum va fi.
Da.
DUPĂ PATRU LUNI
ŞEDINŢĂ CU PĂRINŢII
- În regulă ? - Da. O să fie distractiv.
De ce nu fac eu prezentările când ajungem acolo ?
N-am nimic împotrivă.
Pardon. Am adus prăjituri.
- Bună, Ulrik ! - Bună !
- Bună ! Scuze... - Bună !
- E nemaipomenit pentru Hannah. - Da.
- Lista de aşteptare dă roade. - Da, nu ştiu cum s-a întâmplat.
- Nici eu. Dar îmi datorezi o bere. - Frumos !
Bună !
- Mă bucur să te văd ! - Şi eu !
E timpul să începem ! Ne mai trebuie câteva scaune.
- Bună. Sunt Moa-Britt. - Bună, sunt Piv. Moa-Britt ?
- Moa-Britt. - Sunt Ulrik.
- Bună, Per ! - El e partenerul meu de tenis, Ulrik.
Da ! Bună ! Sunt Wencke. Per mi-a povestit despre voi.
- Sunt Ulrik. Bună, Wencke. - Bună, sunt Piv.
- Bună. Mă scuzi ? - Mă bucur de cunoştinţă.
- Siv sau Piv ? - Piv.
Piv ? E un nume frumos... E un nume adevărat ?
- De fapt e Pernille, dar... - În regulă !
- Salut ! - Aşa ! În regulă.
Da !
În regulă. Ne numim 6.B. acum.
Şi pot doar să mă mir ! Copiii ăştia cresc !
- Sunt aproape oameni maturi. - Da.
Bine, să începem.
Chiar dacă ne-am întors de o săptămână, e timpul să ne apucăm de treabă.
În primul rând, aveţi de organizat o excursie la cabană diseară... Da.
Excursie la cabană ! Aşa !
În regulă. Ajunge. Nu acum. Picioarele jos de pe masă, te rog !
- Aşa procedăm aici. - Scuze. Am greşit.
Mulţumesc, Frederik. Wencke, faci tu stenograma şedinţei ?
- Desigur. - Super, mulţumesc.
Da, super. Mulţumesc.
Şi... Avem doi oameni noi pe care trebuie să-i salutăm.
Deci, Piv şi Ulrik, vă rog să vă prezentaţi.
Da, desigur...
- Bună, Lis. - Kåre nu prea s-a simţit bine...
- Am adus nişte gustări... - În regulă. Intră. Tocmai am început.
În regulă, pune-le pe masă. Wencke a adus prăjituri.
- Avem loc pentru Lis ? - Da. O să stau eu în picioare.
- Avem nevoie de un scaun în plus ? - Nu cred...
- Trebuie să fie un scaun pentru Lis. - Poţi să iei scaunul meu, Lis.
- Haide, e loc destul. - Mulţumesc.
În regulă. Cred că ar trebui să-i lăsăm pe cei doi părinţi să se prezinte.
- Continuă, Piv. - Da.
Mulţumesc. Mă numesc Piv şi acesta e...
Cred că trebuie să vorbeşti mai tare. Te rog, ridică-te în picioare.
Sigur. În regulă... Sigur.
- Care e problema ? - Nu, e în regulă.
- Da... Nu... Sunt Piv. - E Pernille.
Iar acesta e soţul meu minunat, Ulrik.
Suntem părinţii lui Hannah. Cred că unii dintre voi aţi cunoscut-o deja...
Sunt puţin curioasă... De ce schimbă şcolile, mai exact ?
- Rasmus şi Signe spuneau... - Rasmus şi Signe sunt copiii lui Maja ?
- Da, sunt în aceeaşi clasă. - Fac sport împreună.
Ce coincidenţă ! Maja e una din cele mai bune prietene ale lui Hannah.
Dar, după cum înţeleg, e a patra oară când Hannah schimbă şcolile.
Mă întrebam dacă e vorba de nevoi speciale de care trebuie să ştim.
Nu...
- Nu, deloc. - În regulă.
Hannah e pur şi simple o fată foarte creativă,
care vrea să înveţe mult.
Când s-a ivit această oportunitate, am profitat.
- Hannah e binevenită aici. - Da, este.
Sunt Thorbjørn.
Vrea să spună "Lord Bjørn". A fost puţină disonanţă în camera asta !
Sigur !
Sunt tatăl lui Bertil.
Da. Bertil ? Bine. Îl cunoaştem.
Îmi spune că Hannah e o fată foarte dulce.
Specială. Unică. Sunt Julie, soţia lui Thorbjørn.
- Bună, Julie ! - Bună.
- Desigur, şi noi gândim la fel. - Da.
În regulă !
Aveţi destul timp să vorbiţi cu Piv şi Ulrik mai târziu. Promit !
Despre excursia la cabană ? Ai noutăţi de la comitetul de părinţi ?
Desigur. Pentru că se apropie o petrecere cu părinţii.
Şi anul ăsta tema va fi... O să am nevoie de o tobă.
- China ! - Da !
O să avem costume, dim sum,
chop suey, saké, wing-wang-wong şi toate astea.
Saké e băutură japoneză.
Anul ăsta, Tommy şi Bettina o să fie din nou gazde !
Îmi dai voie ?
Şi acum Lis are cuvântul.
Dacă eram chinezoaică, aş fi foarte ofensată.
Hai să-i numărăm pe chinezii din clasă... Unu, doi... Nu mulţi.
- Tommy, fii serios ! - E ofensator dacă ei nu sunt aici ?
Sunt complet de acord cu Lis.
Nu e un mesaj grozav de transmis copiilor.
- Vine atenţionarea rasistă ! - Ce mesaj e ăsta ?
Haide, Bettina. Serios ? Nu citeşti ziarele ?
- E complet isteric. - Lasse... Nu.
Da, e. Nu e corect politic.
Uite, facem tema China. Punct.
Nu aşa vorbim noi de obicei. Nu folosim niciodată tonul ăsta.
Hai să trecem la excursia la cabană !
Da, Bettina ?
Mă întrebam cum merge integrarea în colectiv.
Bravo !
Scuze, ce vrei să spui cu asta ?
Simt un sentiment de nelinişte în clasă.
E vorba de Konrad ? Încerc doar să înţeleg.
E prea important s-o discutăm la "alte probleme" ?
Nu suntem nici măcar acolo.
Nu e greu să spui câteva cuvinte despre integrare.
Te interesează ceva anume ?
Nu mai folosi cuvântul "integrare".
Hai să terminăm cu asta. Nu avem niciun copil agresiv în clasa asta.
Vreau să evidenţiez că directorul
ia contact direct cu cei 20 de copii. Nu mai e nimic de adăugat.
Noi restul trebuie să facem sacrificii pentru echipă.
Fiul meu n-ar trebui să facă sacrificii pentru echipă dacă stă cu teamă...
Bună seara !
- Bună, Adrian ! - Bună, tuturor !
Bună. Se comportă bine ?
Sunt exemplari.
Bine. Ulrik e medic în caz că cineva are nevoie să-şi verifice tensiunea.
La ce punct aţi ajuns ?
Excursia la cabană.
Integrare.
Şi ceva despre integrare...
- Asta e pe agendă ? - Nu.
- Cui îi face plăcere să discute asta ? - Nimănui...
- E vorba de tine, Tommy ? - Nu...
Nu ? Pentru că poţi veni oricând la mine la birou.
- Nu, nu a fost... - Nu ? Nu, nici n-am crezut asta.
Ce naiba... Tu eşti, Wencke ? Ai gătit din nou ?
- Da, dar nu mi-a ieşit... - Ba da. E foarte bun.
Mâncarea e delicioasă şi când nu găteşti bine.
E bună !
Avem şi cafea.
Nu, mulţumesc. Mă întrebam dacă aş putea fi de ajutor înainte să plec.
Mă împrumuţi cu 20 de euro, Adrian ?
Astfel, chemaţi-mă !
Mersi. Singurul subiect rămas e excursia la cabană. Apoi am terminat.
- Excursia la cabană ! Sunt entuziasmat. - Da !
- La fel, şi noi. - Aveţi grijă !
- Şi tu ! - Pa ! La revedere !
- Şedinţă plăcută. - La revedere !
- Crezi că o să vină ? - Sper că nu.
- Per ! Excursia la cabană ! - Da ? Da, aşa e !
Vorbesc eu. Imediat.
Ce avem aici ? Aici avem... Programul pentru cele trei zile.
Priviţi. Acum vă gândiţi: "La fel ca de obicei !"
Dar nu ! E o schimbare importantă: Anul.
Toţi ştiţi programul. Îl facem de ani de zile.
"Dacă nu e rupt, nu... De ce nu încerci să-l repari ?"
- Păreau foarte... - Oameni drăguţi. Dinamică grozavă...
- Da, exact... Şi grozavă... - Şi diversitate.
Da, aşa e.
Îmi plac Thorbjørn şi Julie.
Cea cu părul roz ? Crezi că e sexy, nu-i aşa ?
- Poftim ? Nu o văd deloc aşa. - Serios ?
Dar Bettina era seducătoare.
- Eşti rău ! - Da, cred că e foarte drăguţă.
Da. Odată ce ajungi să o cunoşti.
Aşa e.
Dar petrecerea chinezească întrece măsura, nu-i aşa ?
De ce să nu facem asta ?
Păcat că o să pierd prima zi la cabană. Ce păcat !
O să fie bine. Vii sâmbătă şi o să rezolvăm totul.
Dar tu trebuie să faci un efort în excursia asta.
Da, ştiu. Sunt de acord. O să fie plăcut să fiu doar cu Hannah.
Şi Per va fi acolo. Per e grozav. Nu crezi ?
Da. Chiar mi-a plăcut Per şi...
- Şi cine ? Wencke. - Wencke.
TAŢI ŞI MAME
- Bună, Ulrik ! - Bună !
- Bine ai venit la cabană ! - Mulţumesc.
O să fim doar noi doi ?
- Măi să fie ! E băiatul nou ! - Uite-l !
- Mă bucur să te văd ! - Şi eu.
Bună, Hannah ! Cum a fost drumul ?
Anton, vrei să faci un tur cu Hannah ?
- De ce ar trebui să fac eu asta ? - Anton !
Băieţi, nu ?
Bună !
Bettina, avem o problemă.
E o problemă cu o garnitură.
Una din garnituri s-a stricat în baia băieţilor.
Trebuie să o repar.
Julian ? Vii cu noi ?
Julian ?
Părinţii lui Julian nu pot veni.
Ditte şi Jan au o mică problemă.
Ditte şi Jan sunt părinţii lui Julian.
Trec prin momente grele, aşa că le dăm o mână de ajutor.
Da, e puţin complicat... Ce zici de o ceaşcă de cafea ? Am adus pateuri.
- Nu ar trebui să despachetăm mai întâi ? - Atunci du-te despachetează, Bettina.
- Noi facem o cafea. - Da.
La naiba !
Nu veniţi aici !
E o problemă cu o ţeavă de apă.
Mergeţi mereu în excursie la cabană ?
Sincer, nu am fost niciodată în excursie la cabană.
Piv va veni mâine, deci...
- Are planuri ? - Nu, are nişte probleme la serviciu.
Ce face ?
Are un magazin. E designer.
Aşa mă gândeam şi eu !
Poftim ?
Se vede pe ea că are rafinament când intră în cameră.
Nu ştiu... Îmi vine să o mănânc.
Dar Thorbjørn ? Vine şi el cu noi mâine ?
Nu, e pe drum. Ajunge astăzi mai târziu.
El... pur şi simplu nu poate sta departe.
E un neastâmpărat.
Cum este ?
Un neastâmpărat.
- Sunt foarte încântată. - Da, şi eu !
Bună !
- Ai nevoie de ajutor ? - Nu, e în regulă.
Bună !
Bună. Bine ai venit !
- Bună, Thorbjørn ! - Bună.
- Ai venit zâmbind ? - Ca de obicei. Ştii asta.
- Bună ! - Bună, Erik ! Sau...
Ce se întâmplă, frate ? Ai suficient loc ?
Da, am reuşit să mă strecor, Thorbjørn.
Nu e un mesaj bun pentru a putea fi trimis mai departe.
Calmează-te, Greta !
Thorbjørn !
Da ! Mulţumesc ! Ştiţi regulile. Ne jucăm cu...
- Toată lumea ! - Da. Toate opiniile sunt...
- Egale ! - Da. Moa-Britt ?
Fără abuz fizic sau psihic...
Desigur. Şi cea mai importantă regulă din toate:
Nu luăm mâncare din frigider...
...fără permisiune.
Fără permisiune. Exact.
Pentru Lasse şi Per care se ocupă de micul dejun, e la ora 6:30 dimineaţa anul ăsta.
Sau 5:30 dacă vreţi să veniţi cu mine să faceţi yoga dimineaţă.
Yoga dimineaţă ? Omul ăsta e nebun !
- Per, vino aici ! - Cred că suntem toţi de acord !
Totul e în regulă ! E sub control. Am un mic anunţ...
Îmi place cât de mare e contribuţia anul ăsta !
Faci 70 de checuri cu alune, Wencke ?
- 80 de checuri ! - 80 de checuri cu alune.
Umplute cu ciocolată Valrhona şi marţipan Summerbird.
La naiba, Wencke !
Genial, dragă ! Am un anunţ interesant. Wencke...
Deci problema e că a trebuit să oprim apa în baia băieţilor.
Sunt nişte probleme cu o garnitură. Aşa că o să facem duş în baia fetelor.
- O să facem duş... - Nu.
Per ? Vreau numai să te întreb dacă ai nevoie de ajutor la garnitura aia.
Nu, am nevoie de nişte garnituri de 1/2 inch.
- Îţi trebuie garnituri de 3/4 inch. - Nu pentru ţevile de acolo.
3/4 inch.
Am cercetat problema şi trebuie cele de 1/2 inch.
- De ce nu amânăm ? - Da, Bettina.
Ai nevoie de 3/4 inch.
Scuze ! Nu mi-a mers cardul. Nu mă lasă să intru.
Eşti de serviciu la toaletă, Lis.
Am fost de serviciu la toaletă în ultimii trei ani.
Poate ar trebui să nu întârzii măcar odată.
Haide, Hannah !
Nu vrei să mergi cu ceilalţi ?
Nu ştiu.
Nu ştii ?
- Ar trebui să mergi la joacă. Nu vrei ? - Nu ne jucăm, tata.
Da. Desigur. Atunci ai putea să te duci "să pierzi vremea". Pot să spun asta ?
Dar nu cunosc pe nimeni.
Ce e ? Iubito...
- Aş vrea să merg acasă. - Dar... Abia am ajuns.
Nu vreau să fiu aici.
Ştiu, dar... Am o presimţire bună legat de asta.
Întotdeauna spui asta.
Nu... Nu cred... Crezi că ar putea fi mama ?
Nu vreau. Nu vreau să fiu aici.
- Nu vreau. - Scumpo... Acolo...
Hai să... Nu e aşa de rău. Bine ?
Hai să stăm aici un pic !
Vrei să vezi păunul ?
Un păun ? Am vrea să-l vedem.
Adulţii n-au voie.
Putem să mergem la lac ? Eu aş vrea.
Un păun ?
Unde ?
E secret.
Mergem să vedem păunul.
În regulă...
Ai telefonul cu tine ?
- Frederik ? - Da.
E un păun aici, la cabană ?
Habar n-am. Dar am o bere rece în frigider. Vrei ?
Trebuie să răspund...
Bună, iubire.
Uite... Suntem aici.
- Deci totul merge bine ? - Da, e agitaţie.
- Serios ? - Sunt mulţi oameni.
Ce face fetiţa noastră ? Îi place ?
Se simte bine. Se joacă afară, deşi e cam mult spus.
Nu, are 12 ani, Ulrik. Cu cine se joacă ?
- E peste tot. - E foarte bine.
Apropo, am uitat să-ţi spun că ceilalţi părinţi au vorbit
despre un club marin în care oamenii se pot înscrie.
Ai putea să ne înregistrezi ?
Ulrik, ce zici de contribuţia la comunitate ?
- Nu e o idee bună ? - Da, dar trebuie să închid acum.
Se pare că e clubul directorului.
- Acum e momentul potrivit. - O secundă. Imediat !
- În regulă. - Deci te vei ocupa de asta ?
- Da. - Eşti cel mai bun. Te iubesc.
Bine, pe mâine, iubire. Pup-o pe Hannah din partea mea.
- Pa. - Pelerina ei e în geanta galbenă...
În regulă, am venit.
Încearcă să loveşti spre margine.
E o greşeală clasică, pe care mulţi o fac.
Loveşte acolo. Haide !
Ca să vezi ! Bravo, frate.
Mi-am construit singur terasa vara trecută.
- Serios ? - Da.
Miroase-l ! E fantastic.
- E o căsuţă frumoasă. - Am construit-o anul trecut.
- Da ? - Da.
E făcută în grabă, dar copiilor le place.
- E lemn de zadă, nu ? - Zadă ?
Da. Zadă siberiană ?
Nu, Ulrik. Nu e.
Ce faceţi ? Aveţi nevoie de ajutoare ?
Alege-ţi arma. Vă distraţi, copii ?
Bertil a terminat cursa cu obstacole în 58 de secunde.
Nu sunt surprins. Încercaţi s-o luaţi şi pe Hannah cu voi.
Sigur, dar nu e aici.
Cred că se joacă cu Julian. Ar fi grozav dacă aţi găsi-o.
Ce naiba face cu el ?
Nu vorbim despre colegii noştri în felul ăsta.
V-aş fi recunoscător dacă aţi găsi-o. Dacă nu vă deranjează.
Nu puteţi să alergaţi pe aici când noi lucrăm cu topoarele.
- Duceţi-vă la grotă. - Nu mergem la peştera aia jalnică.
Atunci va trebui să munceşti pentru comunitate !
"Comunitate !"
La naiba ! Afurisiţi mici.
Hai să începem ! O să tai nişte lemne de foc.
Bună idee !
E vreun păun pe aici ?
Nu din ce ştiu eu. Tu ?
Nu, dar fermierul Henrik are oi. Are şi un struţ.
Julian a zis ceva de un păun.
Nu e nimic în neregulă cu Julian. E un super băiat.
- Ce vrei să spui ? - În caz că tu şi Piv eraţi îngrijoraţi.
Nu trebuie să fiţi. E un băiat grozav.
- Da, e un băiat grozav. - Da.
- Mă duc s-o caut. - Da.
Pot să încerc să tai unul mare ?
Nu uita de club !
Ajung acolo mâine, la 10.
Doamne...
Mă iubeşti ?
- Aici sunteţi. Bună ! - Bună, tata !
Pare amuzant, nu-i aşa ?
- De unde ai asta ? - De la păun, desigur.
Desigur.
Unde a păunul ăsta ?
N-o să-ţi spun.
Participăm şi noi ? Haide.
Da, haide. Haideţi !
Ulrik ?
Nu, nu !
În regulă, Thorbjørn !
Şi am mâncat prea mult.
Am tendinţa să mănânc mult din când în când. Nu e niciun secret.
Dar am crezut că ţii asta sub control, Per.
Da, ai vorbit de hipnoză anul trecut.
Da, şi am slăbit 20 de kg. Dar e o luptă zilnică încercând să mă menţin.
- E ceva serios, Per. - Ştiu... Da.
E un pic cam aiurea. Ştiu asta.
Dar eu şi Wencke suntem următorii pe lista de aşteptare pentru clubul marin.
Şi cred că atunci o să fiu în formă.
- Cum aşa ? - O să fac multă mişcare.
O să am conversaţii plăcute. Cineva care să mă facă responsabil.
Directorul nostru nu face baie dezbrăcat ?
Mulţi oameni o fac. Eu în niciun caz nu fac asta, pot să-ţi promit.
Nu mă simt confortabil. Dar fiecare hotărăşte pentru el.
- Ne gândim să ne înscriem şi noi. - În regulă. În clubul marin ?
Nu merge aşa, Ulrik. E o listă de aşteptare.
- Nu e doar un club marin ? - Nu "doar".
La mine problema e de a aparţine undeva.
Să mă simt în siguranţă şi să ne susţinem unul pe altul.
- Şi cine e înscris ? - Thorbjørn şi Julie.
- Doar ei ? - Din clasa noastră, da.
E o listă de aşteptare. Dar eu şi Wencke ar trebui...
- Per ? Per, ce mănânci ? - Poftim ?
Ce mănânci la masă ?
Sau mai degrabă, mănânci în exces. Pentru că asta faci, nu-i aşa ?
Zahăr. Ciocolată, dulciuri Reese's... Bomboane, caramele...
Prăjiturele alea de la DanCake...
Dar dulciurile Reese's sunt foarte bune.
Reese's.... Sună înfricoşător.
- Cum a fost hipnoza ? - A fost interesant.
Cred că trebuie să fii pregătit pentru asta.
Cred că am fost pregătit, e vorba de mentalitate...
Kåre n-a avut niciodată păduchi. Niciodată !
Bravo, Lis !
Îl pieptăn de păduchi în fiecare zi. Câteodată de mai multe ori pe zi.
Bine ! Nu pot spune că şi noi facem la fel.
Nu, şi de asta e incorect faţă de Kåre să fie constant suspectat de asta.
De ce trebuie să urmeze cursuri de artă până în clasa a 9-a ?
- Pot să stau aici ? - Sigur.
Vorbim despre programa şcolară.
Înţeleg de ce au cursul de artă. Dar de ce îl au până în clasa a 9-a ?
Exact.
Nu fac decât să joace fotbal cu profesorii.
Ar trebui să facă mai multe.
Dar exact despre asta s-au plâns Kim şi Charlotte
şi au fost date afară.
Îmi lipsesc cele două.
N-ar trebui să fii exclus pentru asta.
Dar ele au fost. Şi nimeni nu discută cu Adrian. Toţi sunt speriaţi de el.
Eu n-am avut o problemă cu Adrian.
Atunci ar trebui să discuţi cu el. Eu nu mă bag în asta.
Ar trebui să începem cursa de noapte ?
Cursa de noapte, copii ! Cursa de noapte !
Pe aici, haide !
Ce zice ?
- Cred că pe aici. - În regulă.
- Unde e tata ? - Nu ştiu.
Thorbjørn, ce primim dacă găsim comoara ?
Onoarea de a câştiga cursa, fiule.
Şi de a arăta celorlalţi cum e să fii învingător.
Cred că e pe aici.
Bravo, Anton !
Se cheamă "stânga".
E aşa de înfricoşător !
Mama, încetează !
Mă întreb unde e tata ?
Încetează, mamă !
"Aventurează-te în ceaţă, dar fii atent, nu eşti singur."
Asta e... E prea mult ! Vino, hai să ne întoarcem.
- Ai auzit ? - Ce e ? Nu.
Veniţi ? E în direcţia asta.
"Ia-o la dreapta unde se intersectează cărările."
Trebuie să fie pe aici.
"Continuă drept înainte. La dreapta e Mlaştina Mortului,"
"unde Copilul Nopţii îi trage pe copii în vizuina lui..."
- Cât se poate de înfricoşător, nu ? - Aşa crezi ?
Hannah, ai răbdare.
Nu-ţi place, Julian ?
Mama şi tata divorţează.
E un lucru rău.
Eşti trist ?
Nu.
Părinţii tăi sunt trişti ?
Ai spus profesorului tău despre asta ?
Nu.
Deci noi suntem singurii care ştiu ?
Nici măcar nu ştiu că eu ştiu.
Doamne, Lasse ! Haide, Isuse...
Hannah ?
Copii, nu mai fac asta. Mă întorc la tabără.
Hannah, nu e amuzant !
Uite-l că vine. Ce fraier !
Aici sunteţi. Fă-mi loc !
- Unde ai fost, tată ? - Eu ? Dar voi ?
De ce râzi ? Ce e aşa de amuzant ?
E în regulă, Ulrik.
O să iau o bere.
De ce te superi aşa de tare ?
Cred că ar fi trebuit să ne avertizezi din timp
care avea să fie tema.
Nu, e o surpriză. Nu trebuie să ştiţi dinainte.
Kåre nu e suficient de matur pentru genul ăsta de lucruri. Hannah e ?
E o... "cursă nocturnă" !
Da, e un pic înfricoşător acolo, dar copiii s-au distrat.
- Şi ce atârna de cârlig ? - Un porc.
- Un porc ?! - Unul din porcii fermierului Henrik.
Urma să fie omorât oricum. Pramatia asta s-a distrat, nu-i aşa ?
- Nu, Tommy. Nu a fost distractiv. - Calmează-te.
Nouă ne-a plăcut.
Şi poate ar trebui să încetezi să-l numeşti pe puştiul tău pramatie.
De ce ?
Pentru că, dacă îl numeşti pramatie, cu siguranţă aşa va deveni !
- Şi asta nu e permis ? - Asta nu e o discuţie despre valori !
Pentru că nu cred că o să poţi ţine pasul.
- Nu-mi spune mie cum să-mi cresc fiul ! - Taci !
Ce spui, Ulrik ?
Ca un părinte nou venit, asta trebuie să fie o experienţă profund şocantă.
- Eu... - Ştii ce, Lis ?
De ce nu organizezi tu cursa nocturnă anul viitor, dacă te simţi în stare ?
Fă-o tu dacă te simţi în stare.
Nu pot lua asta în serios. Puştii ăştia se pot descurca.
Poate aşa e, dar e nevoie să-i punem în situaţia asta ?
- Am terminat cu asta. - Plecăm.
Thorbjørn ! Poţi să susţii asta ?
Şi există protecţia animalelor !
Stai jos, şi taci !
Vreţi să duc copiii la culcare. Se pare că adulţii au nevoie să rămână singuri.
- Da. - În sensul bun, Lis.
- Desigur. În sensul cel mai bun. - Asta a spus !
Lasse ! Sunt copii de faţă.
Dar tu ai spus asta.
- Potoleşte-te ! - Ce ?
- Sunt copii de faţă ! - Mulţumesc, Thorbjørn.
Gata, copii ! E ora de culcare. Să mergem !
E abia ora nouă !
Nu, e mai târziu.
Poftim, mai ia un pahar, Lasse. Aşa.
Coniacul se vine spre noi. Vine din direcţia asta.
- Per ? Per, trebuie să-l încerci şi tu. - Nu, deloc...
- Ba da, te rog ! - Spune când să mă opresc.
Nu, nu ! Stop !
Cred că o să sar tura asta.
Lis, e 500 de euro sticla !
Stai... Asta a costat 500 de euro ?
Merităm, Per !
Haide ! E prea vulgar pentru mine. E nepotrivit.
Nu trebuie să-l încerci, Lis.
În regulă, copiii au adormit. La fel şi Thorbjørn.
- Ulrik... - Da, te rog !
Scuze. E o bancă în cale.
- O să merg şi eu la culcare. - Noapte bună, Moa-Britt !
Somn uşor !
Noapte bună, iubire ! Mai beau un pahar, apoi vin şi eu.
Bine. Nu uita că suntem responsabili cu micul dejun. Lasse ?
- Poftim ? - Eşti responsabil cu micul dejun. 6:30.
Nu trebuie să-l încerci... dacă eşti slab.
Frederik, îmi dai şi mie puţin ? Pot...
- Ne răsfeţi... Noapte bună ! - Noapte bună !
- Noroc ! - Noroc, Tommy !
Acum e rândul tău să fii petrecăreţul.
Da ?
- Tu, tipul cel nou ? - Ulrik.
- Cum îl cheamă ? - Ulrik.
- Bună, Ulle ! - Ulle !
Da ? Ce se întâmplă ?
- Ştii vreun cântec al lui Big Fat Snake ? - Da !
- Minunat !
- E un lucru bun. - Big Fat Snake nu e demodată ?
Bună seara, doamnă !
Ştiu cine eşti, doamnă
Erai o domnişoară
Te cunosc prea bine
Bună seara, doamnă !
Ştiu cine eşti, doamnă
Erai o domnişoară
Care m-a trimis în iad
Bettina ! Cânţi cu mine ?
Am auzit că acum eşti căsătorită
Şi am auzit că nu-ţi faci de cap
Cred că poţi să-l domini
Pun pariu că sărută urmele paşilor tăi
Totuşi sunt fericit pentru fericirea ta
Dar o să fii extrem de singură
Bettina ! Bettina ! Bettina a cântat cu noi !
Ulrik ? Ştii vreo baladă frumoasă ?
- Nu pot să spun că ştiu. - E o întrebare grea.
Scuze, nu ştiu.
E frumos...
Vrei să fumăm asta ?
Lis !
Eşti un om bun ?
E ceva profund, nu-i aşa ?
Nu ştiu. Nu te cunosc.
Nu ştiu.
Eşti un tată bun ?
Da. Sunt în regulă. Aşa cred.
Ce te face să spui asta ?
Cred...
Fac totul pentru Hannah. Totul.
Dar gândul.... e minunat.
- Are mult sens. - Ce gând ?
Ideea de a-ţi...
asuma întreaga responsabilitate pentru ceva în viaţa asta.
Orice ?
Doar Hannah.
Ţi-ai da viaţa pentru ea ?
Da. Desigur.
Desigur.
E ceva de la sine înţeles ?
Nu asta facem în fiecare zi ?
Ulrik... Nu ştiu.
Sunt doar într-o excursie la cabană.
Ai voie să fumezi o ţigară cu canabis cu mine în toiul nopţii ?
Cu un buştean între picioare ?
Tu ai voie ?
Thorbjørn îmi permite să fac orice.
Ulrik ?
- Ulrik ! - Cât e ceasul ?
Bună.
- Cu ce pulover eşti îmbrăcat ? - Poftim ?
L-am găsit undeva. Îmi era frig.
La naiba...
- Ai băut ? - Poftim ?
- Ai băut ? - Nu !
Nimic aiurea. Dar unii de aici ştiu să se distreze.
- Toată noaptea. N-am închis un ochi. - Ştii unde e Hannah ?
Este...
E pe undeva, pe afară.
Fă un duş.
- Bună, iubito ! - Bună !
Bună, dulceaţă !
Bună, iubito ! Mi-a fost dor de tine. Lasă-mă să te văd.
- Ai dormit de una singură acolo ? - Da, cu Julian.
Sunt Pernille. Poţi să-mi spui Piv.
În regulă, Pernille.
Cine sunt părinţii tăi, Julian ? Nu i-am cunoscut.
Nu sunt aici.
- Cine vrea să meargă la lac ? - Bună, Julie ! Bună.
Bună !
- Nu e prea înnorat ? - Se va însenina imediat, nu-i aşa ?
- Da. - Bună, Bettina !
Bună !
Mami se duce să-şi ia lucrurile.
- Sigur. Noi o să mergem înainte. - Bine, o să-ţi aduc costumul de baie.
Nu-ţi face griji. Thor e acolo. Are totul sub control.
- Nu-mi fac griji. - Bineînţeles că nu.
Dar el e acolo, deci e sub control. Ulrik spune că eşti designer ?
Da. Fac obiecte din ceramică.
Nu e Piv & Co, nu-i ala ? E Piv & Co ?
- Da. - Grozav ! E cel mai drăguţ magazinaş !
- Avem un spaţiu mai mare acum. - Aşa e.
- Spune-mi dacă îţi place ceva. - Mulţumesc.
- Tu cu ce te ocupi ? - Sunt psiholog de copii.
Un pic mai simplu, s-ar putea spune. Ne vedem jos.
Bună, Ulrik ! Ce se întâmplă ? Te mai doare capul ?
Cred că robinetul cu bilă s-a defectat.
Când se strică robinetul ăsta, avem presiune constantă la apă.
De asta picură aici. Dar dacă pot opri scurgerea...
Da ?
O să pun o garnitură nouă şi nişte câlţi.
Da.
În ciuda faptului că garnitura nu va fi înlocuită astăzi,
cred că încă putem face un duş decent.
Corect.
Dar nu poţi face duş aici. Trebuie să foloseşti duşul fetelor.
Arăţi ca naiba ! Ne mai vedem !
Fii atent, idiotule !
La naiba !
Haide !
Acolo.
Frumos, scumpo !
Putem să luăm noi mingea, Julian.
Mamă, încearcă să fie drăguţ.
Nu vreau să mă mai joc.
Haide !
Deci era frig ?
- A fost reconfortant. - Îmi imaginez.
Totul e în regulă cu el ? Julian, vreau să spun...
Nu mă întreba.
- Ce se întâmplă cu el ? - Habar n-am.
Vorbeşte cu Adrian. E treaba lui.
El e cel care încasează bani de la 20 de copii.
N-a plecat de lângă ea de când am venit aici.
N-o scapă din privire. E puţin...
În regulă.
N-am văzut-o jucându-se cu altcineva.
- Cu nimeni ? - Nu.
Eu...
Chiar nu cred că e în regulă să fii mahmur.
Nu sunt.
Ai vorbit cu Per despre clubul marin ?
Trebuie să-l pupi pe Adrian în fund 20 de ani să fii pe listă. Nu mă obosesc.
- Bine. - Bine, ce ?
- Cu ce poţi fi deranjat acum, Ulrik ? - Termină.
Stai aici mahmur, fără să faci nimic. Nu e deloc impresionant.
- Ce ar trebui să fac ? - Bună.
Ajută-ţi fiica să se integreze.
- Nu suntem pentru asta aici ? - E acolo, se joacă cu Julian !
- Mai eşti beat ? - Pentru Dumnezeu !
- Nu poţi să te implici măcar o dată ? - Ce ? M-am implicat timp de două zile !
- O zi. - Să facem schimb. Mă duc acasă.
- Haide. Relaxează-te, Ulrik. - Nu. Mă duc acasă.
Ulrik, calmează-te. Ţine mahmureala sub control. Vine Wencke.
Bună !
- V-aţi cazat ? - Da, e bine. Da, Ulrik ?
Nu vreau să vă deranjez, dar sunteţi singurii
care nu au plătit încă fondul clasei.
Am crezut că tu...
Sunt numai 35 de euro, dar noi apreciem aspectul social.
Da.
Vrei să plătim acum ? În regulă.
E foarte cald.
Super. Mulţumesc.
- Cu siguranţă îi place apa ! - Da.
Deci au îndepărtat toată coaja de pe copacii lor...
- Ce ? - Ca un inel în jurul copacului...
A fost greu.
- Bună ! - Bună, Per !
- E clar că ai pierdut câteva kg. - Da.
- La naiba ! Bună treabă ! - Foarte bună.
- E timpul să începem grătarul. - Aruncă pe el nişte carne.
Patty-Per.
Fosta soţie.
- Nu se termină niciodată. - Nu.
N-a găsit pe altcineva ?
De ce crezi asta ?
Pentru că Bettina... Bettina a spus...
- Ce ? - Acum nu sunt sigur.
- Ce ? - Te confund cu altcineva...
Ce naiba se întâmplă ? Pe ce stau întins ?
La naiba !
Vanja ?
Vanja !
Ulrik ?
- Julie ? - Da ?
Pot să te întreb ceva ?
Da, sigur.
Despre cei 20 de dolari.
- Te referi la Julian. - Da. Probabil.
Pentru că poţi căuta pe google "♪20".
Da. Desigur. Dar e totul în regulă cu el ?
Da, categoric.
Poţi să stai liniştită. Din punct de vedere profesional.
Hannah va reacţiona dacă nu se simte confortabil.
Nu e vorba că ar fi făcut ceva...
Exact. N-a făcut.
În particular, asta e şi o zonă de interes în clubul marin.
- Clubul marin ? - Îmi dau seama că sună conspirativ.
Nu e. Unii dintre noi nu încetează să doneze bani
la şcoală indiferent unde sunt.
Piv, ascultă. Hannah e bine.
Uită-te la ea. Vezi ceva ce te alarmează ?
- Sunt destul de avansaţi. - Da.
Da, probabil că trebuie să mă obişnuiesc cu toate lucrurile astea noi.
Înţeleg perfect.
Uneori trebuie doar să ne relaxăm.
Să ne relaxăm şi să fim cine suntem, Piv.
- Ai mâini aşa de frumoase ! - Mulţumesc.
Şi Thorbjørn e psiholog ?
Nu ! Nu este. E tâmplar.
Super !
E genul de om care are nevoie de spaţiu.
Libertate.
- Ştii ? - Da.
Hop-aşa !
El ştie să se distreze, nu ?
Seara trecută a venit beat
şi a stat în colţ bombănind
despre faptul că ţie îţi pasă mai mult
de hainele lui Hannah decât de relaţia voastră.
Nu a spus asta cu răutate.
Era foarte drăguţ.
Era aşa de beat ! Praf !
Thor i-a dat un tricou al meu
şi l-a dus la culcare.
Bine.
Chiar trebuie să plec acum ! O să fac pe mine. Pa !
Ce naiba ?!
Ce e asta ?
- Jeleu de castravete. - Ştiu, dar de ce faci asta ?
Îl încălzim cu mâinile.
- O să-l scutur. - Nu, nu-l scutura !
Da, o să am grijă.
Ulrik, nu !
O să încerc iar.
În regulă, ajunge.
Mă voi strecura aici.
Nu e păcat că nu ne ajută copiii la gătit ?
Da, acasă mereu ne ajută.
Mie şi lui Kåre ne place să facem rulouri cu scorţişoară.
Pentru mine şi Jules, e vorba de schimbul de experienţă senzorială şi senzuală.
Combinaţia culorilor, mirosurilor şi aromelor...
Şi aspectul tactil, de asemenea. Sunt cu totul de acord.
Vrei să pui sparanghelul pe grătar ?
- Sigur. Mă ocup de asta. - Foarte frumos.
- Arată delicios, Bettina ! - Asta vor copiii.
- Asta nu va funcţiona. - Fă ce-ţi spun eu !
De ce eşti tot timpul supărată ? Jeleul de castravete a fost o idee teribilă.
Jeleu de castravete ? Ce retro !
- Da ? E reţeta mamei. - E minunat !
Dar nu e vegan. Gelatina e făcută din picioare de porc.
Puştii ăia sunt şireţi !
Nici vorbă.
Lis, poţi să-mi faci loc ?
- Poftim ? - Trebuie să stai acolo ?
- Calmează-te cu checurile de alune. - Trebuie să le pun aici.
A văzut cineva batoanele de ciocolată care erau pe raftul ăsta ?
Nu, Wencke.
Am pus şase batoane de ciocolată Valrhona aici.
Nu pot să dispară aşa... Am nevoie pentru checurile cu alune.
Cum e jeleul curcubeu ?
Caut o tavă pentru servit.
Ulrik... A fost în regulă că am fumat canabis aseară ?
Ce vrei să spui ?
Piv pare un pic încordată şi nu vreau să provoc probleme.
- Bineînţeles că nu. E în regulă. - Super.
Nu pot dispărea aşa, pentru Dumnezeu !
Poţi să-mi păstrezi puloverul pentru data viitoare.
E al tău ?
Ai văzut cele şase batoane de Valrhona care erau acolo ?
- Nu. - La naiba !
Cred că e aproape gata.
Tu ai mâncat ciocolata Valrhona ?
Ce ? Nu ! Bineînţeles că nu. Niciodată.
Nu ştiu ce să spun, Wencke.
Ai putea spune că ai mâncat şase batoane de ciocolată Valrhona.
Şase batoane de ciocolată Valrhona...
Haide. Bineînţeles că nu. Ai putea să-ţi dai seama.
- Ştiu că e puţină agitaţie... - Încetează să mai spui agitaţie.
- Ce ? - Nu mai spune "agitaţie".
- Nu spun "agitaţie"... - Ba da, spui "agitaţie" tot timpul.
Acum eu spun "agitaţie" ?
Mă acuzi f??rost că am mâncat ciocolata pentru că avem o înţelegere.
Pot să-mi ţin partea mea de înţelegere dacă îmi acorzi încredere şi nu faci asta.
Mă acuzi în mod constant de tot felul de lucruri.
Şi m-am săturat. Sunt sătul.
Băiatul simte asta ? Da, simte.
Ai grijă, Wencke. Ai grijă ce transmiţi copiilor noştri.
Asta e carnea de vită Kobe. Din Japonia.
Ridicol de scumpă. Vrei să încerci ?
Nu.
Fiecare cu gusturile lui...
Eşti conştient de amprenta ecologică ?
E CO2 şi metan pentru copiii tăi.
De ce eşti atât de nesuferit, Thorbjørn ?
N-ai cu cine să te culci sau care e problema ?
Pentru Dumnezeu !
- Alo ? - Sunt eu. A sunat Vanja.
- Ce se întâmplă ? De ce a sunat ? - A sunat de aici ?
Da. Spune că e stresată. Despre ce e vorba ?
- N-o stresez eu. - Ea spune că tu o stresezi.
Ăsta e cuvântul pe care l-a folosit, Nathalie, sau e invenţia ta ?
- Las-o baltă. Vrea să se mute acasă. - Pentru cât timp ?
- Cred că pentru patru luni. - Patru luni ? Poţi să uiţi de asta !
Orice mai puţin de patru luni n-are sens. Patru luni e bine.
Dacă inventezi toate astea, o să-ţi trimit avocaţii pe cap.
Înţelegi ? Ţi-i trimit pe cap.
Nu mai vorbi de avocaţi mereu când avem un conflict !
- Îmi datorezi 40 de euro pentru acvariu. - Ce ?
- 46,5 euro. - Trebuie să fii...
- Da, exact ! - Încercăm să reinventăm asta.
Ei sunt cei care negociază cu Danemarca...
E delicioasă, Moa-Britt!
Da, jur. Cum se numeşte ?
Avem desertul "ţărăncuţele îmbrobodite".
E doar pesmet cu frişcă şi piure de mere.
- Se face foarte repede. - Formidabilă !
Trebuie să încerci desertul lui Moa "ţărăncuţele îmbrobodite" !
Avem desertul "ţărăncuţele îmbrobodite". "Ţăranca îmbrobodită."
Într-o porţie, avem "ţăranca îmbrobodită".
Pe tot platoul, avem "ţărăncuţele îmbrobodite".
- Ai putea învăţa ceva, Wencke. - Lasse...
Poate să facă faţă.
E în regulă să fii bun la ceva ! Cel puţin e la noi acasă.
Da, desigur ! Nu-l putem lăsa să devină prea socialist !
- Eşti o fetiţă dulce de la ţară. - Da.
Kåre adoră sarcinile.
Asta e grozav, Lis.
Eu sunt singurul care nu poate accesa internetul pe Android ?
- Aşa cred. - Nu e vorba de Android. E un virus.
E Unilogin, atunci. M-am gândit eu.
Pentru că Wencke a încercat pe telefonul ei iPhone şi a fost la fel.
Nu ştiu, Per. Sunt tâmplar. Spune când să mă opresc.
- E ridicol. Aruncă milioane. - Mulţumesc. Stop ! E mult !
Dacă Ulrik are voie, ţi-e permis şi ţie.
Voie să facă ce ?
A fumat pacalolo cu Julie aseară, atât ştiu.
- Poftim ? - Pacalolo. Iarbă havaiană.
O cultiv singur. E delicioasă. Ar trebui s-o încerci cândva.
- Şi nici măcar nu funcţionează... - Au fost atâtea...
E acelaşi lucru de fiecare dată. Iar şi iar,
ei trebuie să închidă toată chestia şi să oprească proiectele la jumătatea drumului.
Te simţi bine ?
Deci ai fumat şi tu iarbă cu Julie aseară ?
- Ce vrei să spui cu "şi tu" ? - Ai fumat ?
Da, am împărţit o ţigară.
Ce altceva aţi mai făcut ?
- Piv... - Ai venit cu fiica ta !
Mi-ai spus să mă distrez, aşa am făcut, iar acum nu e bine ?
Dar dacă Hannah te-a văzut ?
Crezi că sunt idiot ? Ea dormea cu ceilalţi.
Nu e vorba de cât de idiot eşti. N-avem timp să vorbim despre asta !
Bine.
E vorba de faptul că ai o responsabilitate faţă de fiica noastră.
- Da, şi îmi asum responsabilitatea. - Fumând iarbă şi îmbătându-te.
- Nu eram beat. - E jalnic, Ulrik.
Alţi oameni ştiu să se controleze.
- Serios ? Cine ? - Vrei nume ? Să vedem.
- Moa-Britt, Lis... - Lis e beată moartă.
Wencke, atunci. Nu, Per !
Faci să pară că a fost un kilogram de heroină. A fost doar o ţigară.
Cred că ar trebui să discutăm despre întoarcerea la Larkdale.
- Poftim ? - O să-i sun luni.
- Despre ce vorbeşti ? - Nu-mi place aici.
- Piv ! - Nu ! De ce n-o integrează pe Hannah ?
Nu se gândesc decât la ei. De ce nu există niciun fel de plan ?
Pentru că lucrurile necesită timp. O să ajungem acolo.
Acum o să socializăm puţin. Facem conversaţie cu ceilalţi. Mergem acolo.
Să-ţi umplu paharul.
Spre centrul grădinii, iar şi iar.
- Bine. Am o dilemă pentru comitet. - Da !
E mai mult un consiliu.
- Te bagi ? - La naiba, da !
- Vreau să fiu Shakira ! - Eu o să fiu Simon Cowell !
- El nu face parte din comitet. - E un consiliu.
O să fie !
Bine. Uite care e situaţia. Kåre joacă Fortnite opt ore pe zi.
Nu vorbi de război.
- E şi pentru tine o problemă ? - Categoric e...
Mare dilemă ! Mulţumesc, Lis ! Urmezi !
- Care e dilema, Lis ? - Bertil hotărăşte pentru el.
Renunţă când se plictiseşte.
Apoi fuge afară. E prea activ.
Mi-aş dori ca Kåre să petreacă mult timp exersând la vioară.
Dar lui nu-i place să cânte la vioară, nu-i aşa ?
Poftim ?
Anton spune că Kåre se enervează când nu poate să iasă afară
pentru că trebuie să exerseze la vioară.
- Lis... - Lis, la fel e cu Konrad.
- Serios ? - La naiba, da !
Face crize de fiecare dată când are curs de karate.
Detestă asta.
Mereu vrea să facă altceva. Dar nu ştie ce îi place.
- Ei nu ştiu la vârsta asta. - Nu.
Nu ştiu, Bettina ?
Cred că ar fi păcat pentru el să-şi irosească talentul.
Crezi că e păcat să-şi irosească talentul. Nu-l auzi ?
Trebuie să spun, Bettina, sunt întru totul de acord cu Julie legat de asta.
E în regulă să-ţi susţii punctul de vedere când vine vorba de copiii tăi.
- Categoric, Bettina ! - Sau e de asemenea greşit ?
Nu, deloc. Şi nu sunt o mamă perfectă.
- Da ! - Nu !
Dar am încercat s-o învăţăm pe Hannah să spună nu, dacă nu-i place ceva.
Deci îi e bine când schimbă şcolile ?
Nu, cred că nu înţelegi...
Am impresia că aţi mutat-o de patru ori.
Scumpo...
- Da, ne-am mutat de curând. - Din cauza serviciului meu.
Câteva străzi mai jos şi într-o casă mai mare, nu ?
Poate acum nu e momentul potrivit...
Noroc.
- Da, hai să bem ceva ! - Da.
Haide, suntem aici să petrecem, la naiba !
În plus, nivelul învăţământului la Larkdale a fost inacceptabil.
- Deci eu şi Ulrik am decis... - E adevărat.
Exact ! Aţi hotărât.
La fel ca Lis şi noi restul decidem ce e mai bine pentru copiii noştri tot timpul.
Ca şi cum hotărârile voastre sunt un pic mai bune decât ale celorlalţi.
Bettina ! E prea mult.
Am încredere că Piv face ce e mai bine pentru Hannah.
Lui Konrad nu i-ar plăcea să schimbe şcolile cum îşi schimbă ciorapii,
dar Hannah e altfel şi asta e bine !
Discutăm asta cu calm.
Nimeni nu-şi schimbă lenjeria.
- Nu-ţi schimbi niciodată lenjeria ? - Nu port, Wencke.
Poate Ulrik şi Piv ar vrea să împărtăşească ceva ?
- Ce trebuie să împărtăşim ? - Ceva ce facem, Piv.
- Ce faceţi ? - Dăm ceva şi primim ceva.
- Facem schimb de experienţă. - Cu toată confidenţialitatea.
Cu toată confidenţialitatea ? În regulă.
Nimic nu iese din camera asta, cu siguranţă.
Nu ştiu de asta...
Pentru că aveţi discuţii frumoase cu Rasmus şi Signe.
Urmăm un curs de ciclism împreună.
Despre ce vorbeşti ?
Asta nu e treaba ta. Acum este ?
Vorbiţi de copilul meu, deci e treaba mea.
Iubire...
Întreci măsura, Bettina, şi ştii asta. Te-am ofensat cumva ?
N-am idee despre ce vorbeşti. Care e problema ei ?
Noroc !
- Eşti extrem de dezagreabilă. - Trebuie să iei în considerare...
Cred că eşti extrem de dezagreabilă, Bettina.
Dintr-o dată a devenit ceva personal.
Şi eu cred asta. Nu folosim tonul ăsta aici.
O iei prea în serios. Suntem foarte implicaţi. Aşa suntem noi.
Serios ? Implicaţi ? În ce ?
- Asta e prea mult. - E în regulă.
- Nu, la naiba, nu e în regulă ! - Piv, stai jos !
Nu mă atinge !
N-ar trebui să mă simt aşa. Ce naiba e asta ? Nu e în regulă !
Suntem nou-veniţi aici. Fetiţa mea e nouă aici.
Niciunul din voi n-a ridicat un deget s-o facă să se simtă binevenită.
Nici voi, nici copiii voştri.
Nu faceţi decât să vorbiţi despre petrecerile împreună de zile de naştere,
grupuri vegane şi contacte parentale...
Zile de naştere ? N-am ţinut aşa ceva.
Singurul care s-a arătat interesat de ea e un biet băiat
pe care l-aţi numit după un cod juridic.
Şi poate că pentru voi nu e o problemă, dar pentru mine e. Pentru că e fiica mea.
E dulce şi amuzantă, iubitoare şi isteaţă.
Deci du-te şi scrie un articol.
- Dumnezeule, eşti atât de snoabă ! - Taci naibii !
Piv, uită-te la mine. Vreau doar să spun că Julian e un băiat grozav.
Serios ? Atunci de ce nu se joacă Bertil cu el ?
De ce doar fiica mea se joacă cu el ?
- Piv, cred că ştiu exact ce simţi. - Vrei să taci ?
E adevărat ce spune.
Nu poţi spune că sunt prea multe opinii în cameră în momentul ăsta !
Ăsta e un forum democratic.
Nu ţi-am cerut părerea, Moa-Britt !
- Trebuie să te calmezi. - Calmează-te !
- Nu, femeia are dreptate ! - Ascultă ce spune !
Calmează-te !
Nu ! Nu facem decât să discutăm despre tipuri de făină de migdale şi prostii !
Wencke. Wencke...
Hai să ne asumăm responsabilitatea pentru acest dialog !
Nu vreau să mă calmez ! Numai despre asta vorbim !
Hai să ne asumăm toţi responsabilitatea pentru această situaţie.
Ai perfectă dreptate ! Sunt frustrante zilele de naştere sărbătorite împreună !
Bună seara !
Bună, Adrian. Bună !
Am terminat la serviciu, aşa că am vrut să trec pe aici. Am adus-o şi pe Rikke.
Bună, Rikke !
Bună. Profesorul meu preferat !
- Bună, Julie ! - Bine ai venit !
- Mulţumesc. Vă distraţi ? - Da !
- Am adus nişte Barolo. - Bună, Rikke !
- Deci aici te ascunzi ? - Da.
La naiba ! Ce s-a întâmplat cu vremea dintr-o dată ?
Sigur...
- Ce circ, nu ? - Nu mă descurc cu ei.
Cu siguranţă !
Rikke, 32... Târfe pe Tinder ?
Doar când n-o am pe Vanja.
- Da, desigur. - Cu ea, sunt un tată atent.
Nu trebuie să te explici. Fă-ţi treaba.
Ea e femeia din viaţa mea.
Mica mea prinţesă. Îţi spun...
E cu adevărat grozavă. Vorbim despre asta câteodată.
- Cine vorbeşte ? - Eu şi Bettina.
Te iubim. Dar tu ştii asta. Ţi-am spus de o mie de ori.
În niciun caz nu ea a sunat-o pe Natalie de aici. Imposibil !
Nu... Cine a făcut-o ?
O să-i trimit avocatul !
Frederik ?
Nu... Ce se întâmplă ?
- Plâng. - E în regulă.
Ascultă... Uită-te la mine. Uită-te la mine.
Cred că eşti un tată minunat. Serios.
Mulţumesc, Tommy.
Salsa ! E ora de salsa, Tommy !
E salsa ? E acum sau... A fost acum sau când au spus...
La naiba...
Aici erai.
Ce mai e acum ?
Ne lipseşte un om pentru salsa.
- Şi ? - Poate contribui şi tu puţin.
- La ce ? - La comunitate, de exemplu.
- Poate aş putea să te pocnesc în faţă ? - Tu ?
Da, eu.
La naiba !
Serios. Ai nevoie de ajutor.
La naiba... Nenorocitul !
Bună !
Pentru ce e paharul ăla ?
Recomandarea medicului. Şampania e bună pentru sănătate.
- Hai, ia loc ! - Ce bem ?
Ulrik ? Vino o secundă.
Aş vrea să merg acasă acum.
Nu putem.
- Nu mă simt bine. Găseşte-o pe Hannah. - Deci o luăm de la capăt ?
- E umilitor. Ei mă urăsc. - Da, probabil.
Dar fiica ta te va urî şi mai mult dacă trebuie să schimbe iar şcoala.
M-am săturat. Du-te acasă, eu rămân aici.
- Ce ? - Du-te acasă, eu rămân.
- Ai terminat cu mine ? - N-am spus asta.
Ba da, ai spus. Asta ai spus.
O să-i explici asta lui Hannah.
Mergeţi acasă ?
Da, n-am planificat foarte bine asta. Ulrik construieşte o terasă acasă.
Am crezut că aţi făcut-o anul trecut ?
- E alta. - Aveţi multe terase, nu ?
Fă ce trebuie să faci.
Avem clubul marin... V-am spus despre el ?
Da.
Mulţi cred că ne-ar fi de folos un medic în grup.
Sună bine.
Da. Şi se pare că sunt două locuri libere, dacă eşti interesat.
Sigur. Sună destul de interesant.
Trebuie să ştii că unii înoată dezbrăcaţi.
În costumul lui Adam. Dar depinde te tine.
- Şi mai interesant ! - Super. Dar tu, Piv ?
Cum ţi se pare ?
Sună... rece.
Rece, într-adevăr.
Adrian, ai două locuri libere în club ?
Da. Nu mai am.
Pentru că eu şi Wencke am fost pe lista de aşteptare din clasa a 2-a.
Serios ? Nu-mi amintesc, mi-a ieşit din cap.
Dar ştii că sunt implicaţi mai mulţi factori.
Ce factori ? Nu, lasă-mă să fac asta.
Am fost pe lista de aşteptare din clasa a 2-a, Adrian.
Îi aduce cineva lui Per un pahar cu apă ? Clar eşti deshidratat.
Care sunt factorii ăştia care stabilesc
că Piv şi Ulrik pot să sară peste lista de aşteptare ?
Au fost la şcoală numai patru săptămâni !
- Ai nevoie de un pahar cu apă. - Nu mă atinge !
De ce naiba mă atingi ? Nu mă atinge !
Am spus doar că suntem pe lista de aşteptare din clasa a 2-a !
- Nu ştiu nimic despre asta. - Eu ştiu şi pun piciorul în prag !
Trebuie să pun piciorul în prag !
Da, aşa e. Eraţi în drum spre casă.
Să spunem miercuri, la ora 6:30 a.m., la club ?
Da.
Mă duc s-o găsesc pe Hannah.
Ce se întâmplă, frumoaso ?
Mergem casă. Mama nu se simte bine.
Ce s-a întâmplat ?
Cred că e vorba de situaţia asta nouă. Ştii cum e.
E copleşită.
Refuz să schimb şcoala, tata.
În regulă.
- Sau e vorba despre ultima seară ? - Ce vrei să spui ?
Crezi că nu te-am văzut la focul de tabără ? A fost scârbos.
Cred că am 10 euro în buzunar.
Dar nu schimb şcoala.
Ştii că nu vrea să schimbe iar şcoala. Refuză.
Şi mereu aterizează în picioare. Aşa e ea.
Crezi că sunt snoabă ?
Deci să terminăm cu asta: Trebuie să îi exclud pe Per şi pe Wencke.
Recurgerea la violenţă e inacceptabilă şi toţi ştiţi asta.
Dar îmi pare sincer rău.
Le-au lipsit nişte filtre. Să recunoaştem.
Mai multe filtre, aş putea adăuga, ca un profesionist.
Corect.
- Dar au renunţat până la urmă. - Nu.
Da, probabil ai dreptate.
Când respingi comunitatea, eşti şi tu respins într-un fel.
Dar hai să-i urăm bun venit noului nostru profesor. Thomas, ai cuvântul.
- Mulţumesc. - Şi să ne purtăm toţi frumos !
Nu uita: Nu e uşor să fii nou aici. Ţine cont de asta.
- Nu uita asta. - Mulţumesc.
La revedere.
În regulă, e rândul meu ! Ascultaţi !
Văd din programa minuţioasă a lui Wencke că aveţi câteva chestiuni nerezolvate.
- Situaţia îmbăiatului. - Poftim ?
N-a spus nimic de asta.
Kåre nu se simte deloc confortabil să fie dezbrăcat acum.
Lis, aşa arătăm noi...
Politica alcoolului.
- Mulţumesc, Piv. - Nu e puţin cam devreme pentru asta ?
Nu. Fiul mai mare al lui Thorbørn a început clasa a 4-a.
Cred că e important să te concentrezi
pe mediul de lucru versus sănătatea copiilor.
Ai multă dreptate, Moa-Britt.
Nu trebuia să facă duş cu fetele...
Deci unde mergeţi ?
La petrecerea cu părinţii, acasă la Tommy şi Bettina.
- E bine ! - Ce naţionalitate ai ?
O să vă îmbătaţi ?
Nu, scumpo ! E o petrecere cu părinţii. Va fi linişte.
Arătaţi ridicol !
Am făcut eforturi considerabile.
- În fine. - Salută-l pe Julian.
Salută-l pe Julian. Te iubesc !
Bună, Lasse !
Vin şi eu imediat.