Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Stvarno se nadam da će te prihvatiti. Zar to ne bi bilo divno, Hana?
Ne znam. -Biće ti super, dušo. -Ionako sve zavisi od vas.
Molim? Ne! -Hana, zar se nismo složili u vezi s ovime?
Moraš na to da gledaš kao na priliku. Mnoga deca bi volela ići u ovu školu.
Njihova kreativna radionica je popularna. Svi govore o njoj.
Mislio sam da se slažemo oko ovoga. -Brzo stičeš nove prijatelje.
Biće ti sjajno.
Ključno je da Hana upadne u ovu školu.
Za nas, za Hanu i za ceo naš život. Ne znam kako da se bolje izrazim.
Zvuči kao da preterujem, ali nije tako, to bi bio ogroman dar za nas.
Ali ništa ne mogu da obećam. -Ne. - Ne. Jer imamo mnogo kandidata.
Ovo je četvrti put da menjaš školu, Hana? -Da.
Mnogo smo se selili zbog Ulrikovog posla. -Ja sam lekar, a Piv...
Ali onda su spojili dve škole. I to nam je postalo preveliko.
Sada pohađaš "Larkdale", Hana? Sviđa li ti se tamo?
Da. -Da i ne. Zar ne, dušo? Jer Hana je kreativna devojka.
Ona voli da uči, zar ne, Hana? I vrlo je društvena. Slaže se sa svima.
Propustili smo ravnotežu između igre, kreativnosti i učenja.
Znate li naše osnovne vrednosti? - Ovde su. -Ona ih zna napamet. -Da.
Da. "Zajednica oko dece podstiče zajednicu među decom."
To je tako istinito. -Ali takođe znamo da se zabavimo, Hana. I to dobro.
Sjajno! -Naše zabave su legendarne. -Zaista?
Čeka nas izlet u planine koji organizuju roditelji.
Biće vatre, dobre muzike i igara.
To je vrhunac godine. Uloženo je mnogo truda.
Niko se neće izvući. Roditelji su okosnica ove škole.
Ali ne mogu ništa da obećam, u redu? Videćemo kako bude.
ČETIRI MESECA KASNIJE
RODITELJSKI SASTANAK
Dobro? -Da, biće zabavno.
Kad dođemo do toga, predstaviću nas. -Može.
Oprostite. Nosim tortu. - U redu. -Zdravo, Ulrik. -Zdravo.
Oprostite. Sjajno za Hanu! - Da, stvarno je sjajno. -Zdravo.
Lista čekanja je počela da se pomera? -Da, ne znam kako to.
Ni ja. Ali duguješ mi pivo. Zdravo. -Zdravo.
Vreme je da počnemo! Nedostaje nam nekoliko stolica.
Zdravo. Ja sam Moa-Brit. - Zdravo, ja sam Piv. Moa-Brit? -Da.
Ja sam Ulrik. -Ovo je Ulrik, moj partner s tenisa.
Zdravo. Ja sam Venke. Per mi je govorio o tebi. -Zdravo.
Zdravo, ja sam Piv. - Zdravo. Siv ili Piv? -Piv.
Lepo ime. To je pravo ime? - Zapravo Pernile, ali... -U redu!
U redu. Sada se zovemo 6 b.
I ako mogu da kažem: Opa!
Ova deca odrastaju. Skoro su kao male odrasle osobe.
Da. -Da. -Počnimo. Iako smo se vratili tek pre sedam dana,
prihvatimo se posla. Najvažnije, morate da organizujete izlet.
Da! -Izlet! -Dosta. I sklonite noge s klupe.
U redu. -Hvala, Frederik. Venke, možete da zapisujete?
Mogu. -Sjajno, hvala.
I imamo nekoliko novih lica koja ćemo pozdraviti.
Dakle, Piv i Ulrik, hoćete li se predstaviti?
Naravno. -Zdravo, Lis. -Kare je bio uzrujan, pa... Donela sam grickalice.
U redu je, Lis. Uđite. Tek smo počeli. Samo ih stavite na sto.
Venke je donela kolač. Ima li mesta za Lis?
U redu je, stajaću. - Treba li dodatna stolica?
Mora da bude stolica za Lis. - Možeš da uzmeš moju stolicu, Lis.
U redu? Hajde, ima dovoljno mesta. -Hvala. -U redu.
Sada neka nam se novi roditelji predstave. Hajde, Piv.
Hvala. Ja sam Piv, a ovo je moj... - Moraš da budeš glasnija. Ustani.
U redu. Može.
U redu, dakle... Ja sam Piv. -Zove se i Pernile.
Ovo je moj divni muž Ulrik. Mi smo Hanini roditelji.
Mislim da su je neki od vas već upoznali. -Nešto me zanima.
Da? -Zašto ona tačno menja školu? Rasmus i Signe su govorili...
Majini roditelji Rasmus i Signe? - Da, idemo u istu teretanu.
Kakva slučajnost. Maja je jedna od Haninih najboljih prijateljica.
Koliko sam shvatila, ovo je Hani četvrta škola.
Samo me zanima ima li neke posebne potrebe?
O, ne. -Ne, nikako. Nema. -U redu.
Hana je vrlo kreativna devojčica koja želi mnogo da nauči.
I kad nam se ukazala ova prilika, prihvatili smo je.
Hana je dobrodošla. -Da. - Hvala vam. -Ja sam Torborn.
Misli na Lorda Borna. Nisam ga dobro čuo.
Ja sam Bertilov tata. -Bertil? U redu. Čuli smo za njega.
Rekao mi je da je Hana jako draga.
Vrlo posebna. Vrlo jedinstvena. Ja sam Džuli, Torbornova žena.
Zdravo, Džuli. -Zdravo. - Naravno, i mi tako mislimo.
U redu. Dobro! Kasnije ćete imati vremena za razgovor s Piv i Ulrikom.
Obećavam! Možda na kampovanju? Per, ima li novosti sa stranačkog odbora?
Da. Čeka nas roditeljska zabava.
I ove će godine tema biti... Bubnjeve, molim.
Kina! -To!
Imaćemo kostime, dim sum, čop su, sake, ving-vang-vong i sve to.
Sake je zapravo japanski. -Mogu ja?
Ove godine će Tomi i Betina ponovo biti domaćini!
Mogu li? -Sada Lis ima reč.
Da sam Kineskinja, jako bih se uvredila.
Prebrojimo Kineze u razredu. Jedan, dva... Nema ih mnogo.
Tomi, prestani. -Je li uvredljivo ako ih nema ovde?
Zapravo se slažem s Lisom. To nije dobra poruka za decu.
Kakva je to poruka?
Ma daj, Betina. Stvarno? Zar ne čitaš novine?
To je potpuno histerično. -Lase... Ne.
To je politički nekorektno. - Slušajte, tema je Kina. I tačka.
U redu.
Inače ne razgovaramo ovako. Ne koristimo ovaj ton.
Pređimo na kampovanje. Da, Betina?
Samo me zanima kako napreduje inkluzivnost? -Bravo.
Oprosti, šta misliš pod tim? - Osećam nelagodu u razredu.
Je li to Konradovo iskustvo? Samo pokušavam da razumem.
Možda je previše važno da ide pod "ostala pitanja".
Još nismo došli do njih. -Nije teško reći nekoliko reči o inkluzivnosti.
Zanima te nešto konkretno? -Zar se izraz "inkluzivnost" još koristi?
Pustite me da završim. U ovom razredu nema agresivne dece.
Jednostavno nema. -Treba naglasiti da je direktor glavni kontakt za decu.
Kraj priče. Mi ostali treba da se žrtvujemo zbog toga.
Moj sin ne bi trebalo da se žrtvuje ako to znači... -Dobro veče.
Zdravo, Adrijane. -Zdravo.
Zdravo. Jesu li pristojni? -Uzorni su.
U redu. Ako nekome treba izmeriti pritisak, Ulrik je lekar.
Na kojoj ste temi? -Kampovanje. - Inkluzivnost. -I Inkluzivnost.
Je li to na dnevnom redu? -Ne.
Ko uživa da priča o inkluzivnosti? - Niko ne uživa u tome...
Ti, Tomi? -Ne. -Ne? Jer uvek možeš da dođeš u moju kancelariju.
Ne, nije bilo... -Ne? Tako sam i mislio.
Šta je ovo? Je li ovo tvoje, Venke? Opet si pekla?
Da, ali nije dobar kao inače... - Jeste, draga. Dobar je kao inače.
Čak i kad je loš, dobar je.
U redu je. -Ima i kafe.
Ne, hvala. Samo sam hteo da vidim da li sam vam potreban pre no što odem.
Mogu li da pozajmim 20 evra, Adrijane? -Inače me samo potražite.
Hvala. Jedina preostala stavka je izlet. -Izlet! Uzbuđen sam!
Čuvajte se. -Vidimo se.
Vidimo se.
Misliš da i on ide? -Nadam se da ne. -Per! Kampovanje.
U redu. Stižem.
Šta to imamo? Imamo program za sva tri dana.
Sigurno mislite da je sve isto kao i uvek. Ali nije!
Postoji jedna značajna promena. Godina.
Svi znate program. Isti je već godinama.
Ako je u redu, zašto ga menjati?
Čine se vrlo... -Jako dragi ljudi. Sjajna dinamika.
Da. I sjajna... - Raznolikost. -Da.
Sviđaju mi se Torborn i Džuli. -Ona s ružičastom kosom? Zgodna ti je?
Molim? Uopšte je ne gledam tako. - Stvarno? -Ali Betina je šarmantna.
Zloban si. -Sigurno je jako draga. - Da. Kad je bolje upoznaš.
Da. Ali ta kineska zabava je preterivanje, zar ne? -Pa...
Šta? -Razgovaraćemo o tome kad dođemo do toga.
Možda treba... -Šteta što ću propustiti prvi dan izleta.
Nema veze, pridružićeš nam se u subotu.
Na ovom putovanju se stvarno treba potruditi. -Znam.
Radujem se što ću biti nasamo s Hanom. I Per će biti tamo. Super je, zar ne?
Da. Jako su mi se svideli Per i...
Ko? Venke? -Venke.
OČEVI I MAJKE
Zdravo.
Zdravo, Ulrik. -Zdravo. - Dobro došao na izlet.
Hvala.
Zar smo ti i ja sami? - Zaboga! To je novi dečko.
Evo ga. -Drago mi je što te vidim. -Takođe.
Zdravo, Hana. Kakva je bila vožnja?
Antone, možeš li da povedeš Hanu u obilazak? -Zašto to ja moram?
Antone!
Momci, zar ne? -Zdravo.
Betina, imamo problem s ventilom.
Pukao je ventil u kupatilu za dečake. Moram to da popravim.
U redu. -Julijane? Hoćeš li nam se pridružiti? Julijane?
Julijanovi roditelji ne mogu da dođu. - Dite i Jan imaju malu zbrku.
Dite i Jan su Julijanovi roditelji. Prolaze kroz teške trenutke,
pa im svi pomažemo. -Da, haotično je. Jesi li za kafu? Imam peciva.
Zar ne bi prvo trebalo da se raspakujemo? -Raspakuj se, Betina.
A mi ćemo skuvati kafu. -Da.
Dođavola!
Ne izlazi ovamo! Imam problem s cevima za vodu.
Jesi li ti uvek taj koji ide na izlet?
Zapravo, nikad panije nismo išli na izlet u planine.
Piv dolazi sutra. - Imala je druge planove?
Ne, imala je probleme na poslu. -Čime se bavi? -Ima radnju.
Ona je dizajnerka. -Upravo sam to i mislila! -Molim?
Tako je slatka kad uđe u prostoriju. Čovek bi je pojeo.
Gde je Torborn? Hoće li da dođe? -Da, na putu je dovde.
On ne može da se drži podalje. On je blesavko.
Molim? -Blesavko.
Jako sam uzbuđena. - I ja. -Zdravo. -Zdravo.
Treba ti pomoć? -Ne, hvala.
Dobro došli. -Zdravo, Torborn. -Zdravo.
Poneo si osmeh? -Kao i uvek. - Zdravo. -Zdravo, Erik.
Zdravo. Imaš dovoljno prostora? - Da, uspeo sam da se uguram, Torborn.
Ne šalješ baš poruku održivosti. Znaš to? -Smiri se, Greta.
Torborn! Torborn! Torborn! Torborn! Torborn! Torborn!
O, da. Hvala. Znate pravila, deco. Igramo se sa...? -Svima!
Da. Svačije mišljenje je... -Jednako važno!
Da, Moa-Brit? -Zabranjeno je fizičko i psihičko zlostavljanje...
Naravno. I najvažnije pravilo: Ne uzimamo hranu iz frižidera...
Bez dopuštenja! -Tako je. Za Lase i Pera, ekipu za doručak,
ove je godine u 6.30. Ili 5.30 ako mi se želite pridružiti na jutarnjoj jogi.
Jutarnjoj jogi? Ovaj čovek je poludeo.
Per, dođi gore. -Mislim da se svi slažemo.
Imam malu najavu. -Divno kako ljudi doprinose ove godine.
Praviš 70 korpi s orasima, Venke? -80! -80!
Prelivene čokoladom i marcipanom. -Dođavola, Venke!
Genijalno, draga. Imam samo jednu najavu. Venke.
Morali smo da zatvorimo vodu u kupatilu za dečake.
Imamo problem s ventilom. Zato ćemo se tuširati u ženskom kupatilu.
Per? Da te pitam, treba li ti pomoć s tim ventilom?
Ne, treba mi prsten od 1 cm. - Za te cevi ti treba od 2 cm.
Ne za spoljne cevi. -2 cm. -Našao sam problem i treba onaj od 1 cm.
Zašto ne odložimo izlet? -Da, Betina.
Treba ti ventil od 2 cm. Od 2.
Oprostite, nisu mi prihvatili putnu kartu. -Lis, ti si zadužena za toalet.
Zadužena sam za toalet zadnje tri godine.
Možda bi jednom mogla da dođeš na vreme.
Hana, dođi.
Zar ne želiš da se pridružiš ostalima? -Ne znam. -Ne znaš?
Idi da se igraš. Zar ne želiš? -Ne igramo se, tata. -Naravno da ne.
Onda bi mogla da ideš da se družiš. Mogu li tako da kažem?
Ali nikoga ne poznajem. -Šta je ovo? Dušo...
Želim da idem kući. - Ali tek smo došli.
Ne želim da budem ovde. -Znam, ali imam dobar predosećaj u vezi s ovim.
Uvek to kažeš. - Mislim da ne kažem.
To bi mogla da bude mama. - Ne želim da budem ovde.
Ne želim. -Dušo, nije tako loše.
Nije tako loše. Sednimo malo ovde.
Želiš da pogledaš pauna?
Pauna? Voleli bismo da ga vidimo. - Odrasli nisu dobrodošli.
Možemo da odemo dole do jezera. Ja sam za. -Paun?
Gde? -To je tajna.
Onda idemo da vidimo pauna. -U redu.
Imaš li mobilni sa sobom? Frederik? -Da?
Ima li ovde paunova? -Nemam pojma. Ali u frižideru ima hladnog piva. Hoćeš?
Moram da se javim. Halo, draga.
Evo. -Je li sve u redu?
Da, haotično je. -Stvarno?
Ima mnogo ljudi. -Kako je naša mala? Je li uzbuđena?
Sjajno je. Igra se napolju, iako to ne smem tako da nazivam.
Naravno, kad ima 12 godina, Ulrik. S kim se igra?
Sa svima. -Sjajno. Drugi roditelji su govorili o plivačkom klubu
u koji ljudi mogu da se učlane. Možeš li da nas prijaviš za to?
Plivački klub? -Ulrik, šta kažeš na doprinos zajednici?
Zar to nije dobra ideja? - Da, dušo, ali sad moram da idem.
Navodno je to direktorov klub, pa... - Sad je pravo vreme. -Samo malo.
Možeš li da nas prijaviš? -U redu. - Najbolji si. Volim te. -I ja tebe.
U redu, vidimo se sutra, dušo. Poljubi Hanu za mene. -Ćao.
U redu, evo me.
Ciljaj ivicu. To je klasična greška. Mnogi ljudi to rade.
Udari tamo. Hajde.
Vidiš. Bravo.
Prošlog leta sam napravio svoju terasu. -Stvarno? -Da.
Pomiriši ovo. Fantastično je.
Lepa kućica na drvetu. - Sagradio sam je prošle godine.
Da? -Da. Malo je ubrzano izgrađena, ali deca je vole.
To je ariš? -Ariš? - Da. Sibirski ariš?
Nije, Ulrik. Nije.
Šta ima? Treba vam pomoć? - Izaberi oružje. Deco, zabavljate se?
Bertil je dovršio stazu s preprekama za 58 sekundi.
Nisam iznenađen. Pokušajte da uključite Hanu u sve što radite.
U redu, ali ona nije ovde. -Igra se s Julijanom. Probajte da je nađete.
Kog đavola radi s njim? - Hej, ne govori tako o kolegi.
Cenio bih kad biste je našli. - Ne možete da trčite ovde
dok mašemo sekirama. Idite u kućicu. -Ne idemo u jadnu kućicu.
Onda ćete morati da ostanete i doprinesete zajednici. -"Zajednica".
Dođavola! Seronja mali!
Počnimo. Iscepaću drva.
Ima li ovde pauna? - Koliko znam, nema. Ti?
Ne, ali farmer Henrik ima ovce. Ima i noja.
Julijan je spomenuo pauna. -S Julijanom je sve u redu. Sjajan dečko.
Kako to misliš? -Ako ste ti i Piv zabrinuti. Nema potrebe. Dobar dečko.
Da, sjajan dečko. -Da.
Idem da je potražim. U redu? -Da.
Mogu li da iscepam veliki komad?
NE ZABORAVI NA PLIVAČKI KLUB.
DOLAZIM SUTRA U 10 SATI.
Zaboga!
VOLIŠ LI ME?
O, tu si. Zdravo. -Zdravo.
Izgleda zabavno, a?
Odakle ti to? - Od pauna, logično.
Logično. Gde je taj paun?
Neću ti reći.
Hoćemo li se pridružiti? Dođi. Pridružimo se. Dođi!
Ulrik? -Da? Ne! Ne!
U redu, Torborn!
Odjednom sam previše pojeo. Ponekad previše jedem. To nije tajna.
Mislio sam da imaš to pod kontrolom, Per. -Govorio si mi o hipnozi.
Da, smršao sam 20 kg. Ali svakodnevna je borba to održati.
Ovo je ozbiljno, Per. - Znam. Malo je i smešno.
Ali Venke i ja smo sledeći na listi čekanja za plivački klub.
Kad upadnemo, mislim da ću biti na dobrom putu. -Kako to misliš?
Jer ću mnogo vežbati. Dobri ljudi. Dobri razgovori.
Zar direktor ne voli da se kupa go?
Mnogi ljudi to rade. Ali nema šanse da ja to uradim, to je sigurno.
Nije mi to prijatno. Ali svako odlučuje za sebe.
Razmišljamo da se učlanimo. - U plivački klub? Ne ide to tako.
Postoji lista čekanja. -Zar to nije samo plivački klub? -Nije samo to.
Za mene je to pripadanje. Osećaj sigurnosti i čuvanja leđa.
A ko su članovi? - Torborn i Džuli. -Samo oni?
Iz našeg razreda, da. To je lista čekanja za Adrijanov klub.
Ali Venke i ja bismo hteli... -Per, šta jedeš?
Molim? -Kad jedeš, šta jedeš?
Odnosno, čime se prejedaš? Jer prejedaš se, zar ne?
Pa, šećerom. Čokoladom, bombonama, karamelom.
Onim kolačićima iz "Dan kejka". Ali čokolada je kurva.
Čokolada. To zvuči veoma zastrašujuće.
Kako je prošla hipnoza? -Zabavno. Mislim da moraš biti spreman za nju.
Ja sam bio spreman i stvarno se radi o načinu razmišljanja...
Kare nikada nije imao vaške. Nikad! Svaki dan ga češljam i tražim vaške.
Mi to ne radimo. -Zato je nepravedno da Karea uvek sumnjiče za vaške.
Zašto moraju da idu na likovno sve do 9. razreda? -Mogu li sesti ovde? -Da.
Govorimo o nastavnom planu i programu. - Zašto imaju likovno do 9. razreda?
Da. -I stalno igraju fudbal.
Mora da postoji nešto bolje. -Da.
Upravo su se na to žalili Kim i Šarlote, a onda su izbačeni.
Oni mi baš nedostaju. -Nije trebalo da budu isključeni zbog toga.
Ali jesu. I niko ne razgovara s Adrijanom. Svi ga se užasavaju.
Nikad nisam imala problem s Adrijanom. - Onda bi trebalo da razgovaraš s njim.
Ne želim da se mešam u to. -Hoćemo li početi s noćnom trkom? -Da!
Da! Noćna trka, deco! Noćna trka!
Gde je tata? -Ne znam.
Torborn, šta dobijemo ako pronađemo blago?
Čast pobede, sine. I pravo da pokažete svima kako biti dobar pobednik.
Mislim da ovuda. - Bravo, Antone.
To je ulevo. -Jezivo je.
Mama, prestani! - Pitam se gde je tata?
"Idite u maglu, ali pazite, niste sami."
Ovo je previše. Idemo nazad.
Jesi li čuo to? -Nisam, šta?
Ideš? Ovuda.
"Skrenite desno na raskrsnici."
To mora biti ovde. "Nastavite pravo. Nadesno je 'Mrtvačeva močvara'
gde Dete noći odvlači decu u svoju jazbinu."
Prilično zastrašujuće, zar ne? -Misliš?
Hana, daj priliku. U redu? Zar ne uživaš, Julijane?
Moji roditelji se razvode.
To je gadno.
Jesi li tužan? -Ne. - Jesu li tvoji roditelji tužni?
Jesi li rekao svojim učiteljima za to? -Ne.
Dakle, mi smo jedini koji znaju? -Ne znaju ni da ja znam.
Isuse, Lase!
Hana? Deco, nećemo se tako igrati. Vraćam se do vatre.
Hana, ovo nije kul.
Evo ga. On je takav idiot.
A tu si. Miči se.
Gde si bio, tata? -Ja? A ti? Čemu se smejete? Šta je smešno?
U redu je, Ulrik.
Idem po pivo. -Zašto se tako uzrujavaš?
Mogli ste da nas unapred upozorite kakva će tema biti.
Ne, to je iznenađenje. Ne bi trebalo da znaš unapred.
Kare nije dovoljno star za takve stvari. Je li Hana?
Molim? -To je noćna trka.
Da, bilo je pomalo zastrašujuće, ali deca su se zabavljala.
A šta je visilo s te kuke? -Svinja. -Svinja?
Jedna od svinja farmera Henrika. Ionako bi je uspavali.
Ovaj mangup se zabavio. Zar ne? - Ne. Ne, Tomi. Nije bilo zabavno.
Smiri se. -I ne smeš svoje dete da nazivaš mangupom.
Zašto? -Jer ako ga budeš zvao mangupom, on će to i postati.
Je li to zabranjeno? -Ovo nije rasprava o vrednostima!
Ne bi mogao da me pratiš. -Ne govori mi kako da odgajam sina! -Začepi!
Šta kažeš, Ulrik? Kao novom roditelju, ovo ti je sigurno šokantno iskustvo.
Pa... -Lis, sledeće godine ti organizuj noćnu trku.
Ti je organizuj kad imaš tako čvrst stav. -Nisu ova deca od stakla.
Možda nisu, ali treba li da doživljavaju ovakve stvari?
Odlazimo. -Torborn! Možeš li da podržiš ovo?
Niko ne misli na zaštitu životinja!
Sedi i ućuti.
Staviću decu na spavanje. Čini se da nam treba malo vremena za odrasle.
Da. -Dobra vrsta, Lis. -To je ona rekla!
Lase! Deca su ovde. Ali ti si to rekla. -Smiri se.
Molim? -Deca su ovde. - Hvala ti, Torborn.
U redu, deco! Vreme je za spavanje. Idemo!
Tek je 21 h!
Evo, uzmi jednu za drugu nogu, Lase. Izvoli. -Brendi ide ovamo.
Per? Per, probaj ovo. -Može.
Reci kada je dosta. -Dosta!
Mislim da ću ovo preskočiti. - Lis, to je flaša od 500 evra!
Čekaj, to je koštalo 500 evra? - Zaslužili smo to, Per!
Dođi. To mi je previše vulgarno. To je neprikladno.
Ne moraš da probaš, u redu, Lis? - Deca spavaju. Kao i Torborn.
Ulrik. -Može. -Izvini, zapeo sam za granu. -I ja ću.
Laku noć, Moa-Brit. -Laku noć, draga. Popiću još jednu, pa dolazim.
U redu. Ne zaboravi da si u ekipi za doručak. Lase? -Šta?
Ti si u ekipi koja priprema doručak. U 6.30 h.
Ne moraš da probaš. Ako si slabić. - Frederik, mogu li da dobijem malo?
Razmazio si nas. Laku noć.
Živeli. -Živeli.
Sada je tvoj red da budeš blesavko.
A da? -Hej, ti, novi tipu. - Ulrik. -Kako se zove? -Ulrik.
Hej, Ule! -Ule! -Šta je?
Znaš li "Veliku debelu zmiju"? -Da. -Znam.
Super! -Ovo će biti dobro. - Zar nije ta pesma nekako stara?
Betina, sad ti.
Betina! Betina! Betina! Betina je pevala.
Ulrik? Znaš li neku veliku baladu?
Ne mogu da kažem da znam. - Teške su. -Žao mi je, ne znam.
Predivno.
Hoćeš li da popušiš ovo sa mnom?
Lis, Lis, Lis!
Jesi li dobar čovek?
Opa! To je duboko pitanje, zar ne?
Ne znam. Ne poznajem te.
Ne znam. -Jesi li dobar tata?
Da. U redu sam. Mislim da jesam.
Zašto tako misliš?
Pa...
Sve što radim, radim za Hanu. Sve.
Ali ta je misao divna. Ima smisla.
Misao o čemu?
Ta ideja o preuzimanju pune odgovornosti za nešto u ovom životu.
Nešto? -Samo Hanu.
Da li bi umro za nju? -Da.
Da, naravno.
Naravno.
Podrazumeva li se to?
Zar ne radimo to svaki dan? -Ulrik. Ne znam.
Samo sam na kampovanju.
Smeš li uopšte da pušiš džoint sa mnom usred noći?
S batinom među nogama?
Smeš li ti?
Torborn mi dopušta da radim šta hoću.
Ulrik?
Ulrik? Ulrik!
Koliko je sati? Zdravo. - Kakav to džemper nosiš?
Molim? Negde sam ga našao. Bilo mi je jako hladno.
Dođavola! -Pili ste? - Molim? -Jeste li?
Ne. Nismo ludovali. Ali samo da znaš, neki od ovih ljudi žestoko luduju.
Cele noći. Nisam oka sklopio. - Znaš li gde je Hana?
Ona je...
Ona je... Ona je...
Ona je negde napolju. -Istuširaj se.
Zdravo, dušo. - Zdravo. -Hej, slatkice.
Nedostajala si mi. Daj da te vidim. Zdravo.
Spavala si gore sama? -Da, s Julijanom.
Ja sam Pernile. Možeš me zvati Piv. -U redu, Pernile.
Ko su tvoji roditelji, Julijane? Nisam ih upoznala. -Nisu ovde.
Ko želi da ide na jezero? - Zdravo, Džuli. -Zdravo.
Zar nije previše oblačno? -Raščistiće se svaki čas, zar ne? -Da.
Zdravo, Betina. -Zdravo.
Mama samo ide po svoje stvari. -U redu. Mi idemo.
U redu. Mama će ti doneti kupaći kostim.
Ne brini, Tor je tamo. On drži sve pod kontrolom.
Ne brinem. -Naravno. Ali on je tamo, sve je pod kontrolom.
Urlik kaže da dizajniraš. -Da.
Izrađujem grnčariju i kamene predmete.
Da nije možda firma "Piv i saradnici"? -Da.
Ma daj! To je preslatka mala radnja!
Sad imamo veći prostor. - Da? -Javi mi ako poželiš nešto.
Hvala ti. -A čime se ti baviš?
Ja sam dečja psihološkinja. Imam običniji posao. Vidimo se. -U redu.
Hej, Ulrik! Šta ima? Kako glava?
Mislim da je kuglasti ventil pukao.
Kad se kuglasti ventil pokvari, imaš stalan pritisak vode.
Zato ovde kaplje. Ali ako mogu da zaustavim kapanje... -Da?
Staviću novi ventil i konac za njega. -Aha.
Nakon što se to sredi, premda ventil neće biti zamenjen danas,
i dalje ćemo moći normalno da se kupamo.
U redu. -Ali ne možeš da se kupaš ovde. Koristi žensko kupatilo. -Aha.
Čoveče, grozno izgledaš. Vidimo se.
Pročitaj natpis, idiote!
Dođavola!
Hajde! Prođi!
Bravo, dušo.
Možemo i same da donesemo lopticu, Julijane.
Mama, samo želi da bude pristojan.
Ne želim više da igram.
Dođi.
Onda, je li bilo hladno? - Bilo je osvežavajuće.
Mogu da zamislim.
Je li s njim sve u redu? S Julijanom, mislim. -Ne pitaj mene.
Šta je s njim? -Nemam pojma. Pitaj Adrijana. To je njegova stvar.
On je taj koji zarađuje na deci.
Uz nju je otkako smo došli. Ne ispušta je iz vida. Malo je...
U redu.
Nisam videla da se igra s bilo kim drugim. -Ni sa kim? -Ne.
Ja ću samo...
Mislim da nije u redu što si mamuran. -Nisam.
Jesi li razgovarao s Perom o plivačkom klubu?
Za članstvo moraš da se ulizuješ Adrijanu 20 godina. To mi se ne radi.
Aha. -Šta "aha"? - A šta se tebi radi, Ulrik?
Prestani. -Samo ležiš mamuran i ništa ne radiš. -A šta bi trebalo da radim?
Zdravo. -Pomozi svojoj ćerki da se uklopi. Zar nismo zato ovde?
Tamo je, igra se s Julijanom! - Zar si još pijan? -Zaboga!
A da se, za promenu, malo angažuješ? - Molim? Angažujem se već dva dana.
Jedan dan. -Zamenimo se. Idem kući. -Ma daj, opusti se.
Ne, idem kući. -Smiri se, izleči svoj mamurluk.
Dolazi Venke. - Zdravo. -Zdravo.
Jeste li se lepo smestili? - Jesmo. Zar ne, Ulrik?
Ne želim da vas gnjavim, ali vi ste jedini koji još nisu platili izlet.
Stvarno? Mislila sam da si ti... -Samo je 35 evra,
ali jako cenimo društveni aspekt. -Da.
Misliš sada, ovde? U redu.
Čoveče, baš je vruće.
Sjajno. Hvala.
On jako voli vodu. -Da.
Skinuli su koru s drveća... -Molim?
Oko drveta. -Ovo je bilo teško.
Zdravo. -Zdravo, Per.
Skinuo si nekoliko kilograma. -Jesam.
Bravo. -Svaka čast.
Vreme je za roštilj. - Baci pljeskavice na roštilj.
Pljeskavica Per.
Bivša žena. Tome nikad kraja. -Da.
Zar nije našla novog? -Odakle ti to?
Zato što je Betina rekla... Betina je rekla... -Šta to?
Nisam siguran. -Molim? - Pobrkao sam te s nekim.
Šta se događa? Na čemu ja to ležim?
Vanja? Vanja!
Ulrik?
Džuli? -Da? -Mogu li nešto da te pitam? -Naravno.
Radi se o... - O Julijanu? -Da. -Da.
Možeš to da gugluješ. -Znam.
Ali je li s njim sve u redu? - Apsolutno. Možeš biti sigurna.
S profesionalnog gledišta. A Hana će reagovati ako joj bude neprijatno.
I nije kao da joj je išta uradio. -Tako je. Nije.
Nezvanično, ovo je ciljno područje plivačkog kluba.
Plivačkog kluba? -Shvatam da to zvuči zaverenički. Nije.
Neki od nas ne prestaju da doprinose školi ma gde se nalazili.
Piv, slušaj. Hana je dobro. Pogledaj je.
Vidiš li išta što te uznemiruje? Zapravo su prilično napredni.
Da.
Verovatno samo moram da se naviknem na sve te nove stvari.
Razumem te. Ponekad samo moramo da se opustimo.
Da se prepustimo i budemo ono što jesmo, Piv.
Opa! Imaš predivne ruke. -Hvala. -Opa!
Je li i Torborn psiholog? - Ne, nije. On je stolar.
To je sjajno. -On je tip čoveka kojem treba prostora.
Sloboda. Znaš? -Da.
Ups! Ovaj baš zna da se zabavlja, a?
Sinoć je došao jako pijan i govorio je o tome
kako ti je više stalo do Hanine odeće nego do vaše veze.
Da? -Nije to rekao na zao način. Bilo je jako slatko. Bio je mortus.
Skroz se razvalio!
Tor mu je dao moj džemper i odveo ga je do kreveta.
U redu. -Sad moram da idem. Idem da se okupam. Vidimo se!
Koji đavo?
Šta je to? -Žele od krastavaca. - Znam, ali zašto ovo radimo?
Zagrevamo ga rukama. - Malo ću ga protresti. -Nemoj!
Biću oprezan.
Ulrik! -Pokušaću ponovo. -Dosta je bilo.
Ušunjaću se ovamo.
Zar nije šteta što deca ne pomažu pri kuvanju?
Da, kod kuće uvek pomažu. - Kare i ja pravimo rolnice s cimetom.
Za Džuls i mene, to je deljenje čulnog ili senzualnog iskustva.
Spoj boja, mirisa i ukusa... -I taktilni aspekt.
Slažem se u potpunosti. Hoćeš li da roštiljaš špargle? -Hoću.
Jako lepo. -To izgleda ukusno, Betina. -Deca to žele.
Ovo neće ići. -Samo radi šta ti kažem. -Zašto si ljuta?
Žele od krastavaca je bio užasna ideja. -Žele od krastavaca? Kako retro!
Zar ne? To je recept moje mame. - To je divno. Ali nije vegansko.
Želatin se pravi od svinjskih papaka.
Ta deca su domišljata! -Nema šanse.
Lis, možeš li da mi se skloniš? - Molim? -Moraš li da stojiš ovde?
Smiri se s tim korpama oraha. - Samo treba da ih stavim ovde.
Je li neko video šest pločica čokolade koje su bile na ovoj polici? -Ne. -Ne.
Stavila sam šest pločica čokolade baš ovde. Ne mogu samo da nestanu.
Trebaju mi za korpe s orasima.
Kakav je žele od krastavaca? - Tražim tanjir za serviranje.
Ulrik, u redu je što smo sinoć popušili onaj džoint, zar ne?
Kako to misliš?
Pa, Piv se čini malo ukočena i ne želim da pravim probleme.
Sve je u redu Sve je kul. -Kul.
Možeš da zadržiš moj džemper za sledeći put.
Tvoj je? -Jeste li videli šest pločica čokolade koje su bile tamo?
Ne. -Sranje.
Mislim da je uskoro popravljeno. - Jesi li jeo moju čokoladu?
Molim? Naravno da nisam. Ne bih nikada.
Ne znam šta da kažem, Venke.
Mogao bi da priznaš da si pojeo šest pločica čokolade.
Šest pločica čokolade. Ma daj. Naravno da nisam.
Da jesam, znala bi. Slušaj, znam da je nezgodno...
Prestani da govoriš to. -Šta? - Prestani da govoriš "nezgodno".
Ne govorim to. - Stalno to govoriš.
Problem je što govorim "nezgodno"? Optužuješ me da sam pojeo čokoladu,
a nisam jer imamo dogovor.
Ali ne mogu da se držim dogovora ako mi ne pokažeš malo poverenja,
a ti mi ga ne pokazuješ. Stalno me optužuješ za sve.
Dosta mi je toga. Muka mi je od toga.
A oseća li dečak to? Da, oseća. Pripazi, Venke.
Pazi šta radiš pred decom.
Hej. Evo kobeanske govedine. Dolazi pravo iz Japana.
Smešno je skupa. Želiš li da probaš? -Ne. -Kako hoćeš.
Jesi li svestan ekološkog otiska? To je puno ugljen-dioksida i metana.
Zašto si tako naporan, Torborn? Zar ne tucaš? U čemu je problem?
Zaboga! Halo?
Ja sam. Zvala je Vanja. Šta se događa? Zašto je zvala?
Zvala je odavde? -Da. Kaže da je pod stresom. O čemu se radi?
Ne stresiram je. -Ona kaže da je stresiraš.
Baš je tu reč upotrebila, Natali? Ili izmišljaš?
Pusti sad to. Želi da se preseli kući. -Na koliko dugo?
Mislim na četiri meseca. -Četiri meseca? Jebeno zaboravi!
Sve manje od četiri meseca nema smisla.
Ako izmišljaš ovo, ići ćemo na sud. Razumeš li? Vidimo se na sudu.
Prestani da igraš na kartu suda svaki put kad se posvađamo.
Još uvek mi duguješ 40 evra za akvarijum. -Molim? -46,5 evra.
Da, baš! -Pokušavamo da ga inoviramo. - Oni pregovaraju s Danskom...
Ovo je jebeno ukusno, Moa-Brit! Da, čak i psujem. Kako se to zove?
Jedemo "seljanke s velom".
Samo prezle sa šlagom i pasiranim jabukama.
Jako ukusno. -Minut posla!
Njam, njam, njam. -Morate da probate Moaine "seljanke s velom".
Rekla je "seljanka s velom", zar ne? -Jedna porcija je "seljanka",
a cela posuda su "seljanke". - Mogla bi nešto da naučiš, Venke.
O, Lase... -Može ona to da podnese. - Dobro je biti dobar u nečemu.
U našoj kući je to tako. -Da. Ne sme da postane previše socijalistički.
Ti si slatka mala seljanka. -Da, da. -Kare voli kućne poslove.
To je sjajno, Lis. -Zar samo ja ne mogu da se otkačim s interneta na mobilnom?
Mislim da da. - To je sistemska greška.
Onda je sistem... Venke je isprobala svoj mobilni i bilo je isto.
Ne znam, Per. Ja sam samo stolar. Reci kad je dosta. -Dosta.
Ako Ulrik sme, smeš i ti. -Šta to?
Koliko znam, sinoć je cele noći pušio "pacalolo" s Džuli.
Šta? -"Pacalolo". Havajsku travu. Sam je uzgajam. Odlična je.
Moraš jednom da je probaš.
I? Zabavljaš li se? -Dakle, sinoć si i pušio travu s Džuli?
Kako to misliš "i"? -Jesi li? - Da, zapalili smo džoint.
Šta ste još radili?
Opa, Piv. -Znaš šta? Ovde si sa svojom ćerkom.
Rekla si mi da se zabavim. I jesam. U čemu je problem?
Šta da te Hana videla? - Misliš da sam glup? Spavala je.
Ne radi se o tome koliko si glup. Ne stižemo da pričamo o tome. -Dobro.
Radi se o tome da si odgovoran za našu ćerku.
Da, preuzimam odgovornost. -Pušiš travu i opijaš se. -Nisam se napio.
Jadno, Ulrik. Drugi ljudi znaju da se obuzdaju.
Stvarno? A ko? -Želiš imena? Da vidimo. Moa-Brit, Lis...
Lis je bila pijana kao letva. - Onda Venke. Ne, Per!
Govoriš kao da sam uzeo heroin. To je samo trava.
Mislim da treba da razmislimo o povratku u "Larkdale". -Molim?
Pozvaću ih u ponedeljak. -Šta to govoriš? -Ne sviđa mi se ovde. -Piv!
Zašto ne uključe Hanu? Zašto su svi opsednuti sobom?
Zašto ne postoji nekakav plan? -Jer za to treba vremena.
Doći ćemo do toga.
Da ti dospem. - Dole u baštenski centar, ponovo.
U redu. Imam dilemu za raspravu. -To!
To je više kao veće. - Jeste li za igru? -Da!
Želim da budem Šakira! - Ja ću biti Sajmon Kovel!
On nije u žiriju. - To je veće. -Biće.
U redu. Dakle, situacija je sledeća. Kare igra "Fortnajt" osam sati dnevno.
Ne spominji rat. - Je li to i tebi problem?
Svakako. -Velika dilema.
Hvala, Lis! Dalje! - Koja je dilema, Lis?
Bertil odlučuje sam za sebe. Odustaje kad mu dosadi.
Onda istrči napolje. Previše je aktivan.
Volela bih da Kare toliko vremena provodi vežbajući violinu.
Ali on ne voli da svira violinu, zar ne? -Molim?
Anton kaže da se Kare ljuti kad ne može da se druži jer ima čas violine.
Lis... -Lis, isto je i s Konradom. -Stvarno? -Naravno.
Poludi svaki put kad ima karate.
Uvek želi da radi nešto drugo. Ali ne zna šta voli. U tom uzrastu ne znaju.
Zar ne, Betina? -Samo mislim da je šteta da protraći svoj talenat.
Misliš da je šteta da protraći svoj talenat. Zar ne čuješ?
Moram da kažem, Betina, da se potpuno slažem s Džuli.
Sigurno je dobro biti ambiciozan u ime svoje dece. -Da.
Svakako, Betina. - Je li i to pogrešno?
Nije, nimalo. Ja nisam savršena majka. -Jesi.
Nisam. Ali učimo Hanu da odustane ako ne napreduje.
Dakle, ona napreduje kad menja škole? -Loše si me shvatila.
Koliko sam shvatila, selili ste je četiri puta. -Draga...
Da, dosta smo se selili. - Zbog mog posla. -Da.
Nekoliko ulica dalje i u veću kuću, zar ne? -Možda nije trenutak...
Živeli. -Živeli.
Popijmo. -Da.
Hajde, ovde smo da se zabavimo, dođavola!
Živeli! -Uostalom, akademski nivo u "Larkdaleu" bio je neprihvatljiv.
Da. -Pa smo Ulrik i ja odlučili... - Tako je! Vi ste odlučili.
Kao što Lis i mi ostali odlučujemo šta je najbolje za našu decu.
Ali ponašaš se kao da su tvoje odluke malo bolje od naših.
Betina! Preterala si. -Verujem da će Piv učiniti najbolje za Hanu.
Mislim da Konrad ne bi voleo da menja školu kao čarape.
Ali Hana je drugačija i to je u redu. -Mirno razgovaramo.
Niko ne menja čarape. - Nikad nisi promenio čarape?
Možda Ulrik i Piv žele nešto da podele?
Šta bi trebalo da podelimo? - To je nešto što radimo, Piv.
Šta to radite? -Malo daš, a malo uzmeš. -Delimo iskustva.
Uz potpunu poverljivost. - Uz potpunu poverljivost? U redu.
Ništa ne izlazi iz ove prostorije, to je sigurno.
Ne znam baš. Lepo razgovarate s Rasmusom i Signe, zar ne?
Idemo zajedno u teretanu. - O čemu razgovarate?
To te se zapravo ne tiče, zar ne?
Govoriš o mom detetu, naravno da me se tiče. -Draga...
Prelaziš granicu, Betina, i svesna si toga.
Jesam li te nečim uvredila? - Nemam pojma o čemu govoriš.
Živeli! -Strašno si neprijatna.
Uzmite u obzir... -Mislim da si strašno neprijatna, Betina.
Opa, ovo je odjednom postalo vrlo lično.
I meni se tako čini. Ovde ne koristimo taj ton.
Shvataš to preozbiljno. Samo smo jako angažovani. Jednostavno smo takvi.
Angažovani? -Naravno. -Za šta?
Ovo je previše. -U redu je. - Ne, jebeno nije u redu!
Ne diraj me! Ne bi trebalo da se ovako osećam. Koji je ovo đavo?
Ovo nije u redu. Novi smo. Moja devojčica je ovde nova.
Niko od vas nije mrdnuo prstom da se oseti dobrodošlo.
Ni vi ni vaša deca. Samo govorite o zajedničkim rođendanima,
veganstvu i kontaktu s roditeljima. - Nemamo zajedničke rođendane.
Za nju je interes pokazao samo jadni klinac kojeg izbegavate kao da smrdi.
To vam je možda u redu, ali meni nije. Jer se radi o mojoj ćerki.
Slatka je i duhovita, puna ljubavi i kreativna.
Onda joj napiši hvalospev. -Bože, kakav si ti snob. -Začepi, jebote!
Hej, Piv, pogledaj me. Samo želim da kažem da je Julijan sjajan dečko.
Stvarno? Zašto se onda Bertil ne igra s njim?
Zašto se niko osim moje ćerke ne igra s njim?
Piv, mislim da tačno znam kako se osećaš. -Začepi, molim te.
Ona govori istinu. -Ne vidiš da u ovoj sobi ima previše mišljenja?
Ovo je demokratski forum.-Nisam ni tebe pitala za mišljenje, Moa-Brit!
Smiri se. -Ti se smiri. -Hej, hej.
Hajmo svi... -Poslušajte je!
Samo raspravljamo o bademovom brašnu i glupostima...
Venke... - Prijatelji, prijatelji...
Ne želim da se smirim! Samo o tome razgovaramo!
U pravu si! Zabijaju nam zajedničke rođendane u guzicu!
Dobro veče. -Zdravo, Adrijane.
Zdravo. -Zdravo. -Završio sam s poslom, pa sam navratio. Poveo sam Rikea.
Zdravo, Rike. - Zdravo. Moj omiljeni direktor!
Dobro došli. -Hvala. Uživate?
Da. -Naravno.
Doneo sam crno vino. -Zdravo, Rike.
Ovde se kriješ? - Da. -Dođavola!
Šta je odjednom s vremenom? -Ne znam.
Kakav cirkus, a? - Ne mogu da ih podnesem.
Ni ja.
Dakle, Rike, 32. Ima li komada na Tinderu?
Ovo je samo kad Vanja nije kod mene. -Da, naravno.
Kad sam s njom, tipični sam otac. - Ne moraš da objašnjavaš. Samo nastavi.
Ona je žena mog života. -Slatko.
Moja mala princeza. Kažem ti...
Ona je stvarno super. Ponekad razgovaramo o tome.
Ko to? -Betina i ja. Volimo te. Ali znaš to. Rekao sam ti hiljadu puta.
Nema šanse da je pozvala Natali odavde. Nema šanse.
Ne... ko to?
Vodiću je na jebeni sud.
Frederik?
O, ne... Šta nije u redu?
Pričam gluposti. -U redu je.
Slušaj. Pogledaj me. Pogledaj me.
Mislim da si divan otac. Stvarno.
Hvala ti, Tomi.
Salsa! Vreme je za salsu, Tomi!
Salsa? To je sad? Kad su rekli da počinje?
Dođavola!
Tu si. -Šta je sad? -Nedostaje nam jedan za salsu. -I?
Mogao bi da doprineseš. -Čemu? -Zajednici, na primer.
Mogao bih da te opalim šakom. -Ti? -Da, ja.
Sranje! Jebem ti!
Ozbiljno. Potraži pomoć.
Sranje. Jebeni idiot.
Zdravo.
Za koga je ova čaša? -Lekarska uputstva. On je dobar za zdravlje.
Šta pijemo?
Ulrik? Dođi nakratko ovamo.
Hoću kući. -Ne možemo.
Nije mi dobro. Nađi Hanu. - Da opet počnemo iznova?
Ovo je ponižavajuće. Mrze me. -Verovatno.
Ali ćerka će te još više mrzeti ako bude ponovo morala da menja školu.
Dosta mi je. Ti idi kući, ja ću ostati. -Molim? -Ti idi, ja ću ostati.
Ostavljaš me? -Nisam to rekao. -Da, jesi. Rekao si.
Ti ćeš ovo objasniti Hani. -Idete kući?
Da, nismo ovo dobro planirali. Ulrik gradi terasu kuće.
Zar je nisi dovršio prošle godine? -Ovo je druga.
Imaš puno terasa, a? -Radite šta morate. Ne znam jesam li vam rekao,
imamo taj plivački klub. Jesam li vam rekao? -Da. -Ne.
Neki smatraju da bi nam u tom klubu sjajno došao lekar.
To zvuči sjajno.
Izgleda da postoje dva otvorena mesta, ako ste zainteresovani.
Naravno. Zvuči zabavno.
U redu. Trebalo bi da znate da se neki od nas kupaju goli.
U potpunosti goli. Ali to zavisi od vas.
Još bolje! -U redu. A ti, Piv? Kako ti to zvuči?
Zvuči hladno. -Jako je hladno.
Adrijane, imaš dva slobodna mesta u plivačkom klubu?
Da. Zapravo, više nemam. -Venke i ja smo na listi čekanja od drugog razreda.
Stvarno? Ne znam napamet.
Ali znaš da tu odlučuje više faktora. -Koji faktori? -Per...
Dopusti mi da završim. Na listi čekanja smo od drugog razreda.
Može li Peru neko da donese čašu vode? Dehidrirao si.
Zbog kojih to faktora Piv i Ulrik mogu da preskoče listu čekanja?
U školi su tek četiri nedelje. - Treba ti čaša vode.
Hej, hej, hej!
Ne diraj me!
Na listi čekanja smo od drugog razreda!
Dosta je bilo! Lupam šakom o sto!
Lupam šakom o sto!
Dakle, na odlasku ste. Može u sredu u 6.30 h na morskom kupalištu?
Može.
Onda... Idem da nađem Hanu.
Šta ima, lepotice?
Krenuli smo. Mami nije dobro.
Šta joj je?
Mislim da je to zbog novih utisaka. Znaš kakva je. To joj je previše.
Odbijam da promenim školu, tata. -U redu.
Ili je to zbog onog sinoć? - Kako to misliš?
Misliš da te nisam videla kod logorske vatre? Odvratno!
Mislim da imam 10 evra u džepu.
Ali neću da menjam školu.
Znaš da više neće da menja školu, zar ne? Odbija.
Uvek se dočeka na noge. Ona je takva.
Misliš li da sam snob?
Da vas obavestim, morao sam da izbacim Pera i Venke.
Pribegavanje nasilju je nedopustivo i svi to znate.
Ali iskreno mi je žao.
Nedostajalo im je takta, budimo iskreni. -Da.
Kao profesionalka, rekla bih da uopšte nisu imali takta.
Da. -Ali na kraju su se nekako predali. -Da.
Verovatno ste u pravu.
Kada odbacite zajednicu, na neki način odbacujete i sebe.
Zato poželimo dobrodošlicu našem novom učitelju. Tomase, preuzmi.
Hvala. -Lepo se ponašajte. Imajte na umu da nije lako biti nov.
Hvala.
Vidimo se. -U redu, moj je red.
Iz Venkinog vrlo temeljnog zapisnika vidim da imate neke vanredne stavke.
Da? -Situacija s kupanjem. - Nije to pomenula.
Kareu je trenutno vrlo neprijatno da bude go.
Lis, izgledamo kako izgledamo. - Ograničenje alkohola.
Hvala, Piv. -Da nije malo rano za to? -Ne.
Torbornov najstariji je krenuo u četvrti razred.
Važno je usredsrediti se na mentalno i fizičko zdravlje dece i okruženje.
Da. -Ne bi trrebalo da se tuširaju s devojčicama.
Gde idete? -Na roditeljsku zabavu kod Tomija i Betine.
"Ni Hao ma. -Vo si džong guo ren."
Hoćete li da se napijete?
Ne, dušo! To je roditeljska zabava. Biće vrlo mirno.
Smešno izgledate. - Jako smo se potrudili. -Kako god.
Pozdravi Julijana. - Pozdravi Julijana. Volim te.
Zdravo, Lase. - Dolazim za trenutak.