Downloaded from YTS.MX
Official YIFY movies site: YTS.MX
Doista se nadam da će te prihvatiti. Zar to ne bi bilo divno, Hannah?
Ne znam. -Bit će ti super, dušo. -Ionako sve ovisi o vama.
Molim? Ne! -Hannah, nismo li se složili u vezi s ovim?
Moraš na to gledati kao na priliku. Mnoga bi djeca voljela ići u ovu školu.
Njihova je kreativna radionica popularna. Svi govore o njoj.
Mislio sam da se slažemo oko ovog. -Brzo stječeš nove prijatelje.
Bit će ti sjajno.
Ključno je da Hannah upadne u ovu školu.
Za nas, za Hannu i za cijeli naš život. Ne znam kako se bolje izraziti.
Zvuči kao da pretjerujem, ali nije tako, to bi bio ogroman poklon za nas.
Ali ništa ne mogu obećati. -Ne. - Ne. Jer imamo puno kandidata.
Ovo je četvrti put da mijenjaš školu, Hannah? -Da.
Puno smo se selili zbog Ulrikova posla. -Ja sam liječnik, a Piv...
Ali onda su spojili dvije škole. I to nam je postalo preveliko.
Sad pohađaš "Larkdale", Hannah? Sviđa li ti se tamo?
Da. -Da i ne. Zar ne, dušo? Jer Hannah je kreativna cura.
Ona voli učiti, zar ne, Hannah? I vrlo je društvena. Slaže se sa svima.
Propustili smo ravnotežu između igre, kreativnosti i učenja.
Znate li naše temeljne vrijednosti? - Ovdje su. -Ona ih zna napamet. -Da.
Da. "Zajednica oko djece potiče zajednicu među djecom."
To je tako istinito. -Ali također se znamo zabaviti, Hannah. I to dobro.
Sjajno! -Naše su zabave legendarne. -A da?
Čeka nas izlet u planine koji organiziraju roditelji.
Bit će vatre, dobre glazbe i igara.
To je vrhunac godine. Uloženo je puno truda.
Nitko se neće izvući. Roditelji su okosnica ove škole.
Ali ne mogu ništa obećati, u redu? Vidjet ćemo kako bude.
ČETIRI MJESECA KASNIJE
RODITELJSKI SASTANAK
Dobro? -Da, bit će zabavno.
Kad dođemo do toga, predstavit ću nas. -Može.
Oprostite. Nosim tortu. - U redu. -Zdravo, Ulrik. -Zdravo.
Oprostite. Sjajno za Hannu! - Da, stvarno je sjajno. -Zdravo.
Lista čekanja počela se micati? -Da, ne znam kako to.
Ni ja. Ali duguješ mi pivo. Zdravo. -Zdravo.
Vrijeme je da počnemo! Nedostaje nam nekoliko stolaca.
Zdravo. Ja sam Moa-Britt. - Zdravo, ja sam Piv. Moa-Britt? -Da.
Ja sam Ulrik. -Ovo je Ulrik, moj partner s tenisa.
Zdravo. Ja sam Wencke. Per mi je govorio o tebi. -Zdravo.
Zdravo, ja sam Piv. - Zdravo. Siv ili Piv? -Piv.
Lijepo ime. To je pravo ime? - Zapravo Pernille, ali... -U redu!
U redu. Sad se zovemo 6.b.
I ako mogu reći: Opa!
Ova djeca odrastaju. Gotovo su kao male odrasle osobe.
Da. -Da. -Počnimo. Iako smo se vratili tek prije tjedan dana,
primimo se posla. Najvažnije, morate organizirati izlet.
Da! -Izlet! -Dosta. I maknite noge s klupe.
U redu. -Hvala, Frederik. Wencke, možete zapisivati?
Mogu. -Sjajno, hvala.
I imamo nekoliko novih lica koja ćemo pozdraviti.
Dakle, Piv i Ulrik, hoćete li se predstaviti?
Naravno. -Zdravo, Lis. -Kåre je bio uzrujan, pa... Donijela sam grickalice.
U redu je, Lis. Uđite. Tek smo počeli. Samo ih stavite na stol.
Wencke je donijela kolač. Ima li mjesta za Lis?
U redu je, stajat ću. - Trebamo li dodatnu sjedalicu?
Mora biti sjedalica za Lis. - Možeš uzeti moju, Lis.
U redu? Hajde, ima dovoljno mjesta. -Hvala. -U redu.
Sad neka nam se novi roditelji predstave. Hajde, Piv.
Hvala. Ja sam Piv, a ovo je moj... - Moraš biti glasnija. Ustani.
U redu. Može.
U redu, dakle... Ja sam Piv. -Zove se i Pernille.
Ovo je moj divni muž Ulrik. Mi smo Hannini roditelji.
Mislim da su je neki od vas već upoznali. -Nešto me zanima.
Da? -Zašto ona točno mijenja školu? Rasmus i Signe govorili su...
Majini roditelji Rasmus i Signe? - Da, idemo u istu teretanu.
Kakva slučajnost. Maja je jedna od Hanninih najboljih prijateljica.
Koliko sam shvatila, ovo je Hanni četvrta škola.
Samo me zanima ima li neke posebne potrebe?
O, ne. -Ne, nikako. Nema. -U redu.
Hannah je vrlo kreativna djevojčica koja želi puno naučiti.
I kad nam se ukazala ova prilika, prihvatili smo je.
Hannah je dobrodošla. -Da. - Hvala vam. -Ja sam Thorbjørn.
Misli na Lorda Bjørna. Nisam ga dobro čuo.
Ja sam Bertilov tata. -Bertil? U redu. Čuli smo za njega.
Rekao mi je da je Hannah jako draga.
Vrlo posebna. Vrlo jedinstvena. Ja sam Julie, Thorbjørnova žena.
Zdravo, Julie. -Zdravo. - Naravno, i mi tako mislimo.
U redu. Dobro! Imat ćete kasnije vremena za razgovor s Piv i Ulrikom.
Obećavam! Možda na kampiranju? Per, ima li novosti sa stranačkog odbora?
Da. Čeka nas roditeljska zabava.
I ove će godine tema biti... Bubnjeve, molim.
Kina! -To!
Imat ćemo kostime, dim sum, chop suey, saké, wing-wang-wong i sve to.
Saké je zapravo japanski. -Mogu ja?
Ove će godine Tommy i Bettina ponovno biti domaćini!
Mogu li? -Sad Lis ima riječ.
Da sam Kineskinja, jako bih se uvrijedila.
Prebrojimo Kineze u razredu. Jedan, dva... Nema ih puno.
Tommy, prestani. -Je li uvredljivo ako ih nema ovdje?
Zapravo se slažem s Lisom. To nije dobra poruka za djecu.
Kakva je to poruka?
Ma daj, Bettina. Stvarno? Zar ne čitaš novine?
To je potpuno histerično. -Lasse... Ne.
To je politički nekorektno. - Slušajte, tema je Kina. I točka.
U redu.
Inače ne razgovaramo ovako. Ne koristimo se ovim tonom.
Prijeđimo na kampiranje. Da, Bettina?
Samo me zanima kako napreduje inkluzivnost? -Bravo.
Oprosti, što misliš pod tim? - Osjećam nelagodu u razredu.
Je li to Konradovo iskustvo? Samo pokušavam razumjeti.
Možda je previše važno da ide pod "ostala pitanja".
Još nismo došli do njih. -Nije teško reći nekoliko riječi o inkluzivnosti.
Zanima te nešto konkretno? -Zar se izraz "inkluzivnost" još rabi?
Pustite me da završim. U ovom razredu nema agresivne djece.
Jednostavno nema. -Treba naglasiti da je ravnatelj glavni kontakt za djecu.
Kraj priče. Ostali se trebamo žrtvovati zbog toga.
Moj se sin ne bi trebao žrtvovati ako to znači... -Dobra večer.
Zdravo, Adriane. -Zdravo.
Zdravo. Jesu li pristojni? -Uzorni su.
U redu. Ako nekome treba izmjeriti tlak, Ulrik je liječnik.
Na kojoj ste temi? -Kampiranje. - Inkluzivnost. -I Inkluzivnost.
Je li to na dnevnom redu? -Ne.
Tko uživa razgovarati o inkluzivnosti? - Nitko ne uživa u tome...
Ti, Tommy? -Ne. -Ne? Jer uvijek možeš doći u moj ured.
Ne, nije bilo... -Ne? Tako sam i mislio.
Što je ovo? Je li ovo tvoje, Wencke? Opet si pekla?
Da, ali nije dobar kao inače... - Jest, draga. Dobar je kao inače.
Čak i kad je loš, dobar je.
U redu je. -Ima i kave.
Ne, hvala. Samo sam htio vidjeti trebate li me prije no što odem.
Mogu li posuditi 20 eura, Adriane? -Inače me samo potražite.
Hvala. Jedina je preostala stavka izlet. -Izlet! Uzbuđen sam!
Čuvajte se. -Vidimo se.
Vidimo se.
Misliš da i on ide? -Nadam se da ne. -Per! Kampiranje.
U redu. Stižem.
Što to imamo? Imamo program za sva tri dana.
Sigurno mislite da je sve isto kao i uvijek. Ali nije!
Postoji jedna značajna promjena. Godina.
Svi znate program. Isti je već godinama.
Ako je u redu, zašto ga mijenjati?
Čine se vrlo... -Jako dragi ljudi. Sjajna dinamika.
Da. I sjajna... - Raznolikost. -Da.
Sviđaju mi se Thorbjørn i Julie. -Ona s ružičastom kosom? Zgodna ti je?
Molim? Uopće je ne gledam tako. - Zbilja? -Ali Bettina je šarmantna.
Zloban si. -Sigurno je jako draga. - Da. Kad je bolje upoznaš.
Da. Ali ta je kineska zabava pretjerivanje, zar ne? -Pa...
Što? -Razgovarat ćemo o tome kad dođemo do toga.
Možda trebamo... -Šteta što ću propustiti prvi dan izleta.
Nema veze, pridružit ćeš nam se u subotu.
Na ovom se putovanju stvarno treba potruditi. -Znam.
Veselim se biti nasamo s Hannom. I Per bit će tamo. Super je, zar ne?
Da. Jako su mi se svidjeli Per i...
Tko? Wencke? -Wencke.
OČEVI I MAJKE
Zdravo.
Zdravo, Ulrik. -Zdravo. - Dobro došao na izlet.
Hvala.
Zar smo ti i ja sami? - Zaboga! To je novi dečko.
Evo ga. -Drago mi je što te vidim. -Također.
Zdravo, Hannah. Kakva je bila vožnja?
Antone, možeš li povesti Hannu u obilazak? -Zašto to ja moram?
Antone!
Dečki, zar ne? -Zdravo.
Bettina, imamo problem s brtvom.
Pukla je brtva u kupaonici za dječake. Moram to popraviti.
U redu. -Juliane? Hoćeš li nam se pridružiti? Juliane?
Julianovi roditelji ne mogu doći. - Ditte i Jan imaju malu zbrku.
Ditte i Jan Julianovi su roditelji. Prolaze kroz teške trenutke,
pa im svi pomažemo. -Da, kaotično je. Jesi li za kavu? Imam peciva.
Ne bismo li se prvo trebali raspakirati? -Raspakiraj se, Bettina.
A mi ćemo si skuhati kavu. -Da.
Kvragu!
Ne izlazi ovamo! Imam problem s cijevi za vodu.
Jesi li ti uvijek taj koji ide na izlet?
Zapravo, nikad prije nismo išli na izlet u planine.
Piv dolazi sutra. - Imala je druge planove?
Ne, imala je probleme na poslu. -Čime se bavi? -Ima trgovinu.
Ona je dizajnerica. -Upravo sam to i mislila! -Molim?
Tako je slatka kad uđe u prostoriju. Čovjek bi je pojeo.
Gdje je Thorbjørn? Hoće li doći? -Da, na putu je dovde.
On ne može ostati podalje. On je blesavac.
Molim? -Blesavac.
Jako sam uzbuđena. - I ja. -Zdravo. -Zdravo.
Trebaš pomoć? -Ne, hvala.
Dobro došli -Zdravo, Thorbjørn. -Zdravo.
Ponio si osmijeh? -Kao i uvijek. - Zdravo. -Zdravo, Erik.
Zdravo. Imaš dovoljno prostora? - Da, uspio sam ugurati se, Thorbjørn.
Ne šalješ baš poruku održivosti. Znaš to? -Smiri se, Greta.
Thorbjørn! Thorbjørn! Thorbjørn! Thorbjørn! Thorbjørn! Thorbjørn!
O, da. Hvala. Znate pravila, djeco. Igramo se sa...? -Svima!
Da. Svačije mišljenje je... -Jednako važno!
Da, Moa-Britt? -Zabranjeno je fizičko i psihičko zlostavljanje...
Naravno. I najvažnije pravilo: Ne uzimamo hranu iz hladnjaka...
Bez dopuštenja! -Tako je. Za Lasse i Pera, ekipu za doručak,
ove je godine u 6.30. Ili 5.30 ako mi se želite pridružiti na jutarnjoj jogi.
Jutarnjoj jogi? Ovaj je čovjek poludio.
Per, dođi gore. -Mislim da se svi slažemo.
Imam malu najavu. -Divno kako ljudi doprinose ove godine.
Praviš 70 košara s orasima, Wencke? -80! -80!
Prelivene čokoladom i marcipanom. -Dovraga, Wencke!
Genijalno, draga. Imam samo jednu najavu. Wencke.
Morali smo zatvoriti vodu u kupaonici za dječake.
Imamo problem s brtvom. Zato ćemo se tuširati u ženskoj kupaonici.
Per? Da te pitam, trebaš li pomoć s tom brtvom?
Ne, treba mi brtveni prsten od 1 cm. - Za te cijevi treba ti od 2 cm.
Ne za vanjske cijevi. -2 cm. -Našao sam problem i treba onaj od 1 cm.
Zašto ne odgodimo izlet? -Da, Bettina.
Trebaš brtvu od 2 cm. Od 2.
Oprostite, nisu mi prihvatili putnu kartu. -Lis, ti si zadužena za zahod.
Zadužena sam za zahod zadnje tri godine.
Možda bi jednom mogla doći na vrijeme.
Hannah, dođi.
Zar se ne želiš pridružiti ostalima? -Ne znam. -Ne znaš?
Idi igrati se. Zar ne želiš? -Ne igramo se, tata. -Naravno da ne.
Onda bi se mogla ići družiti. Mogu li tako reći?
Ali nikoga ne poznajem. -Što je ovo? Dušo...
Želim ići kući. - Ali tek smo došli.
Ne želim biti ovdje. -Znam, ali imam dobar predosjećaj u vezi s ovim.
Uvijek to kažeš. - Mislim da ne kažem.
To bi mogla biti mama. - Ne želim biti ovdje.
Ne želim. -Dušo, nije tako loše.
Nije tako loše. Sjednimo malo ovdje.
Želiš ići pogledati pauna?
Pauna? Voljeli bismo ga vidjeti. - Odrasli nisu dobrodošli.
Možemo otići dolje do jezera. Ja sam za. -Paun?
Gdje? -To je tajna.
Onda idemo pogledati pauna. -U redu.
Imaš li mobitel sa sobom? Frederik? -Da?
Ima li ovdje paunova? -Nemam pojma. Ali u hladnjaku ima hladnog piva. Hoćeš?
Moram se javiti. Halo, draga.
Evo. -Je li sve u redu?
Da, kaotično je. -Stvarno?
Ima puno ljudi. -Kako je naša mala? Je li uzbuđena?
Sjajno je. Igra se vani, iako to ne smijem tako zvati.
Naravno, kad ima 12 godina, Ulrik. S kim se igra?
Sa svima. -Sjajno. Drugi roditelji govorili su o plivačkom klubu
u koji se ljudi mogu učlaniti. Možeš li nas prijaviti za to?
Plivački klub? -Ulrik, što kažeš na doprinos zajednici?
Zar to nije dobra ideja? - Da, dušo, ali sad moram ići.
Navodno je to ravnateljev klub, pa... - Sad je pravo vrijeme. -Samo malo.
Možeš li nas prijaviti? -U redu. - Najbolji si. Volim te. -I ja tebe.
U redu, vidimo se sutra, dušo. Poljubi Hannu za mene. -Bok.
U redu, evo me.
Ciljaj rub. To je klasična greška. Mnogi ljudi to rade.
Udari tamo. Hajde.
Vidiš. Bravo.
Prošlog sam ljeta napravio vlastitu terasu. -Stvarno? -Da.
Pomiriši ovo. Fantastično je.
Lijepa kućica na drvu. - Sagradio sam je prošle godine.
Da? -Da. Malo je ubrzano izgrađena, ali djeca je vole.
To je ariš? -Ariš? - Da. Sibirski ariš?
Nije, Ulrik. Nije.
Što ima? Trebate pomoć? - Izaberi oružje. Djeco, zabavljate se?
Bertil je dovršio stazu s preprekama za 58 sekundi.
Nisam iznenađen. Pokušajte uključiti Hannu u sve što radite.
U redu, ali ona nije ovdje. -Igra se s Julianom. Probajte je naći.
Kojeg vraga radi s njim? - Hej, ne govori tako o kolegi.
Cijenio bih kad biste je našli. - Ne možete trčati ovdje
dok mašemo sjekirama. Idite u kućicu. -Ne idemo u jadnu kućicu.
Onda ćete morati ostati i doprinijeti zajednici. -"Zajednica".
Kvragu! Seronja mali!
Počnimo. Nacijepat ću drvo.
Ima li ovdje pauna? - Koliko znam, nema. Ti?
Ne, ali farmer Henrik ima ovce. Ima i noja.
Julian je spomenuo pauna. -S Julianom je sve u redu. Sjajan dečko.
Kako to misliš? -Ako ste ti i Piv zabrinuti. Nema potrebe. Dobar dečko.
Da, sjajan dečko. -Da.
Idem je potražiti. U redu? -Da.
Mogu li nacijepati veliki komad?
NE ZABORAVI NA PLIVAČKI KLUB.
DOLAZIM SUTRA U 10 SATI.
Zaboga!
VOLIŠ LI ME?
O, tu si. Zdravo. -Zdravo.
Izgleda zabavno, ha?
Odakle ti to? - Od pauna, logično.
Logično. Gdje je taj paun?
Neću ti reći.
Hoćemo li se pridružiti? Dođi. Pridružimo se. Dođi!
Ulrik? -Da? Ne! Ne!
U redu, Thorbjørn!
Odjednom previše sam pojeo. Ponekad previše jedem. To nije tajna.
Mislio sam da imaš to pod kontrolom, Per. -Govorio si mi o hipnozi.
Da, smršavio sam 20 kg. Ali svakodnevna je borba to održati.
Ovo je ozbiljno, Per. - Znam. Malo je i smiješno.
Ali Wencke i ja sljedeći smo na listi čekanja za plivački klub.
Kad upadnemo, mislim da ću biti na dobrom putu. -Kako to misliš?
Jer ću puno vježbati. Dobri ljudi. Dobri razgovori.
Zar nije da se ravnatelj voli kupati gol?
Mnogi ljudi to rade. Ali nema šanse da ja to učinim, to je sigurno.
Nije mi to ugodno. Ali svatko odlučuje za sebe.
Razmišljamo da se učlanimo. - U plivački klub? Ne ide to tako.
Postoji lista čekanja. -Nije li to samo plivački klub? -Nije samo to.
Za mene je to pripadanje. Osjećaj sigurnosti i čuvanja leđa.
A tko su članovi? - Thorbjørn i Julie. -Samo oni?
Iz našeg razreda, da. To je lista čekanja za Adrianov klub.
Ali Wencke i ja trebali bismo... -Per, što jedeš?
Molim? -Kad jedeš, što jedeš?
Odnosno, čime se prejedaš? Jer prejedeš se, zar ne?
Pa, šećerom. Čokoladom, bombonima, karamelom.
Onim kolačićima iz "DanCakea". Ali čokolada je kurva.
Čokolada. To zvuči veoma zastrašujuće.
Kako je prošla hipnoza? -Zabavno. Mislim da moraš biti spreman za nju.
Ja sam bio spreman i stvarno se radi o načinu razmišljanja...
Kåre nikad nije imao uši. Nikad! Svaki ga dan češljam i tražim uši.
Mi to ne radimo. -Zato je nepravedno da Kårea uvijek sumnjiče za uši.
Zašto moraju ići na likovni sve do 9. razreda? -Mogu li sjesti ovdje? -Da.
Govorimo o nastavnom planu i programu. - Zašto imaju likovni do 9. razreda?
Da. -I stalno igraju nogomet.
Mora postojati nešto bolje. -Da.
Upravo na to žalili su se Kim i Charlotte, a onda su izbačeni.
Oni mi baš nedostaju. -Nisu trebali biti isključeni zbog toga.
Ali jesu. I nitko ne razgovara s Adrianom. Svi ga se užasavaju.
Nikad nisam imala problem s Adrianom. - Onda bi trebala razgovarati s njim.
Ne želim se miješati u to. -Hoćemo li početi s noćnom utrkom? -Da!
Da! Noćna utrka, djeco! Noćna utrka!
Gdje je tata? -Ne znam.
Thorbjørn, što dobijemo ako pronađemo blago?
Čast pobjede, sine. I pravo pokazati svima kako biti dobar pobjednik.
Mislim da ovuda. - Bravo, Antone.
To je ulijevo. -Jezivo je.
Mama, prestani! - Pitam se gdje je tata?
"Idite u maglu, ali pazite, niste sami."
Ovo je previše. Idemo natrag.
Jesi li čuo to? -Nisam, što?
Ideš? Ovuda.
"Skrenite desno na raskrižju."
To mora biti ovdje. "Nastavite ravno. Nadesno je "Mrtvačeva močvara"
gdje Dijete Noći odvlači djecu u svoju jazbinu."
Prilično zastrašujuće, zar ne? -Misliš?
Hannah, daj priliku. U redu? Zar ne uživaš, Juliane?
Moji se roditelji razvode.
To je gadno.
Jesi li tužan? -Ne. - Jesu li tvoji roditelji tužni?
Jesi li rekao svojim učiteljima za to? -Ne.
Dakle, mi smo jedini koji znaju? -Ne znaju ni da ja znam.
Isuse Kriste, Lasse!
Hannah? Djeco, nećemo se tako igrati. Vraćam se do vatre.
Hannah, ovo nije fora.
Evo ga. On je takav idiot.
A tu si. Miči se.
Gdje si bio, tata? -Ja? A ti? Čemu se smijete? Što je smiješno?
U redu je, Ulrik.
Idem po pivo. -Zašto se tako uzrujavaš?
Mogli ste nas unaprijed upozoriti kakva će tema biti.
Ne, to je iznenađenje. Ne bi trebala znati unaprijed.
Kåre nije dovoljno star za takve stvari. Je li Hannah?
Molim? -To je noćna utrka.
Da, bilo je pomalo zastrašujuće, ali djeca su se zabavljala.
A što je visjelo s te kuke? -Svinja. -Svinja?
Jedna od svinja farmera Henrika. Ionako bi je uspavali.
Ovaj se mangup zabavio. Zar ne? - Ne. Ne, Tommy. Nije bilo zabavno.
Smiri se. -I ne smiješ svoje dijete nazivati mangupom.
Zašto? -Jer ako ga budeš zvao mangupom, on će to i postati.
Je li to zabranjeno? -Ovo nije rasprava o vrijednostima!
Ne bi me mogao pratiti. -Ne govori mi kako da odgajam sina! -Začepi!
Što kažeš, Ulrik? Kao novom roditelju, ovo ti je sigurno šokantno iskustvo.
Pa... -Lis, sljedeće godine ti organiziraj noćnu utrku.
Ti je organiziraj kad imaš tako čvrst stav. -Nisu ova djeca od stakla.
Možda nisu, ali trebaju li doživljavati ovakve stvari?
Odlazimo. -Thorbjørn! Možeš li podržati ovo?
Nitko ne misli na zaštitu životinja!
Sjedni i začepi.
Stavit ću djecu na spavanje. Čini se da nam treba malo vremena za odrasle.
Da. -Dobra vrsta, Lis. -To je ona rekla!
Lasse! Djeca su ovdje. Ali ti si to rekla. -Smiri se.
Molim? -Djeca su ovdje. - Hvala ti, Thorbjørn.
U redu, djeco! Vrijeme je za spavanje. Idemo!
Tek je 21 sat!
Evo, uzmi jednu za drugu nogu, Lasse. Izvoli. -Brandy ide ovamo.
Per? Per, probaj ovo. -Može.
Reci kad je dosta. -Dosta!
Mislim da ću ovo preskočiti. - Lis, to je boca od 500 eura!
Čekaj, to je koštalo 500 eura? - Zaslužili smo to, Per!
Dođi. To mi je previše vulgarno. To je neprikladno.
Ne moraš probati, u redu, Lis? - Djeca spavaju. Kao i Thorbjørn.
Ulrik. -Može. -Oprosti, zapeo sam za granu. -I ja ću.
Laku noć, Moa-Britt. -Laku noć, draga. Popit ću još jednu pa dođem.
U redu. Ne zaboravi da si u ekipi za doručak. Lasse? -Što?
Ti si u ekipi koja priprema doručak. U 6.30.
Ne moraš probati. Ako si slabić. - Frederik, mogu li dobiti malo?
Razmazio si nas. Laku noć.
Živjeli. -Živjeli.
Sad je tvoj red da budeš blesavac.
A da? -Hej, ti, novi tipe. - Ulrik. -Kako se zove? -Ulrik.
Hej, Ulle! -Ulle! -Što je?
Znaš li "Veliku debelu zmiju"? -Da. -Znam.
Super! -Ovo će biti dobro. - Nije li ta pjesma nekako stara?
Bettina, sad ti.
Bettina! Bettina! Bettina! Bettina je pjevala.
Ulrik? Znaš li neku veliku baladu?
Ne mogu reći da znam. - Teške su. -Žao mi je, ne znam.
Prekrasno.
Hoćeš li popušiti ovo sa mnom?
Lis, Lis, Lis!
Jesi li dobar čovjek?
Opa! To je duboko pitanje, zar ne?
Ne znam. Ne poznajem te.
Ne znam. -Jesi li dobar tata?
Da. U redu sam. Mislim da jesam.
Zašto tako misliš?
Pa...
Sve što radim, radim za Hannu. Sve.
Ali ta je misao divna. Ima smisla.
Misao o čemu?
Ta ideja o preuzimanju pune odgovornosti za nešto u ovom životu.
Nešto? -Samo Hannu.
Bi li umro za nju? -Da.
Da, naravno.
Naravno.
Podrazumijeva li se to?
Zar ne radimo to svaki dan? -Ulrik. Ne znam.
Samo sam na kampiranju.
Smiješ li uopće pušiti džoint sa mnom usred noći?
S batinom među nogama?
Smiješ li ti?
Thorbjørn mi dopušta da radim što hoću.
Ulrik?
Ulrik? Ulrik!
Koliko je sati? Zdravo. - Kakav to džemper nosiš?
Molim? Negdje sam ga našao. Bilo mi je jako hladno.
Kvragu! -Pili ste? - Molim? -Jeste li?
Ne. Nismo ludovali. Ali samo da znaš, neki od ovih ljudi žestoko tulumare.
Cijelu noć. Nisam oka sklopio. - Znaš li gdje je Hannah?
Ona je...
Ona je... Ona je...
Ona je negdje vani. -Istuširaj se.
Zdravo, dušo. - Zdravo. -Hej, slatkice.
Nedostajala si mi. Daj da te vidim. Zdravo.
Spavala si gore sama? -Da, s Julianom.
Ja sam Pernille. Možeš me zvati Piv. -U redu, Pernille.
Tko su tvoji roditelji, Juliane? Nisam ih upoznala. -Nisu ovdje.
Tko želi ići na jezero? - Zdravo, Julie. -Zdravo.
Nije li previše oblačno? -Raščistit će se svaki tren, zar ne? -Da.
Zdravo, Bettina. -Zdravo.
Mama samo ide po svoje stvari. -U redu. Mi idemo.
U redu. Mama će ti donijeti kupaći kostim.
Ne brini se, Thor je tamo. On drži sve pod kontrolom.
Ne brinem se. -Naravno. Ali on je tamo, sve je pod kontrolom.
Urlik kaže da dizajniraš. -Da.
Izrađujem lončariju i kamene predmete.
Da nije možda tvrtka "Piv i suradnici"? -Da.
Ma daj! To je preslatka mala trgovina!
Sad imamo veći prostor. - Da? -Javi mi ako poželiš nešto.
Hvala ti. -A čime se ti baviš?
Ja sam dječja psihologinja. Imam običniji posao. Vidimo se. -U redu.
Hej, Ulrik! Što ima? Kako glava?
Mislim da je kuglasti ventil puknuo.
Kad se kuglasti ventil pokvari, imaš stalan pritisak vode.
Zato ovdje kaplje. Ali ako mogu zaustaviti kapanje... -Da?
Stavit ću novu brtvu i konac za brtvljenje. -Aha.
Nakon što se to zabrtvi, premda brtva neće biti zamijenjena danas,
Moći ćemo se i dalje normalno tuširati.
U redu. -Ne možeš se tuširati ovdje. Koristi se ženskom kupaonicom. -Aha.
Čovječe, grozno izgledaš. Vidimo se.
Pročitaj natpis, idiote!
Kvragu!
Hajde! Prođi!
Bravo, dušo.
Možemo i same donijeti lopticu, Juliane.
Mama, samo želi biti pristojan.
Ne želim više igrati.
Dođi.
Onda, je li bilo hladno? - Bilo je osvježavajuće.
Mogu zamisliti.
Je li s njim sve u redu? S Julianom, mislim. -Ne pitaj mene.
Što je s njim? -Nemam pojma. Pitaj Adriana. To je njegova stvar.
On je taj koji zarađuje na djeci.
Uz nju je otkako smo došli. Ne ispušta je iz vida. Malo je...
U redu.
Nisam vidjela da se igra i s kim drugim. -Ni s kim? -Ne.
Ja ću samo...
Mislim da nije u redu da si mamuran. -Nisam.
Jesi li razgovarao s Perom o plivačkom klubu?
Za članstvo moraš se ulizivati Adrianu 20 godina. Ne da mi se.
Aha. -Što "aha"? - A što se tebi da, Ulrik?
Prestani. -Samo ležiš mamuran i ništa ne radiš. -A što bih trebao raditi?
Zdravo. -Pomozi svojoj kćeri da se integrira. Nismo li zato ovdje?
Tamo je, igra se s Julianom! - Zar si još pijan? -Zaboga!
A da se, za promjenu, malo angažiraš? - Molim? Angažiram se već dva dana.
Jedan dan. -Zamijenimo se. Idem kući. -Ma daj, opusti se.
Ne, idem kući. -Smiri se, izliječi svoj mamurluk.
Dolazi Wencke. - Zdravo. -Zdravo.
Jeste li se lijepo smjestili? - Jesmo. Zar ne, Ulrik?
Ne želim vas gnjaviti, ali vi ste jedini koji još nisu platili izlet.
A da? Mislila sam da si ti... -Samo je 35 eura,
ali jako cijenimo društveni aspekt. -Da.
Misliš sad, ovdje? U redu.
Čovječe, baš je vruće.
Sjajno. Hvala.
On jako voli vodu. -Da.
Skinuli su koru s drveća... -Molim?
Oko drveta. -Ovo je bilo teško.
Zdravo. -Zdravo, Per.
Skinuo si nekoliko kilograma. -Jesam.
Bravo. -Svaka čast.
Vrijeme je za roštilj. - Baci pljeskavice na roštilj.
Pljeskavica Per.
Bivša žena. Tome nikad kraja. -Da.
Zar nije našla novog? -Odakle ti to?
Zato što je Bettina rekla... Bettina je rekla... -Što to?
Nisam siguran. -Molim? - Pobrkao sam te s nekim.
Što se događa? Na čemu ja to ležim?
Vanja? Vanja!
Ulrik?
Julie? -Da? -Mogu li te nešto pitati? -Naravno.
Radi se o... - O Julianu? -Da. -Da.
Možeš to guglati. -Znam.
Ali je li s njim sve u redu? - Apsolutno. Možeš biti sigurna.
S profesionalnog stajališta. A Hannah će reagirati ako joj bude neugodno.
I nije kao da joj je išta napravio. -Tako je. Nije.
Neslužbeno, ovo je ciljno područje plivačkog kluba.
Plivačkog kluba? -Shvaćam da to zvuči zavjerenički. Nije.
Neki od nas ne prestaju doprinositi školi ma gdje se nalazili.
Piv, slušaj. Hannah je dobro. Pogledaj je.
Vidiš li išta što te uznemiruje? Zapravo su prilično napredni.
Da.
Vjerojatno se samo moram naviknuti na sve te nove stvari.
Razumijem te. Ponekad se samo moramo opustiti.
Prepustiti i biti ono što jesmo, Piv.
Opa! Imaš prekrasne ruke. -Hvala. -Opa!
Je li i Thorbjørn psiholog? - Ne, nije. On je stolar.
To je sjajno. -On je tip čovjeka kojem treba prostora.
Sloboda. Znaš? -Da.
Ups! Ovaj baš zna tulumariti, ha?
Sinoć je došao jako pijan i govorio je o tome
kako ti je više stalo do Hannine odjeće nego do vaše veze.
Da? -Nije to rekao na zao način. Bilo je jako slatko. Bio je mortus.
Skroz se razvalio!
Thor mu je dao moj džemper i odveo ga je do kreveta.
U redu. -Sad moram ići. Idem se okupati. Vidimo se!
Koji vrag?
Što je to? -Žele od krastavaca. - Znam, ali zašto ovo radimo?
Zagrijavamo ga rukama. - Malo ću ga protresti. -Nemoj!
Bit ću oprezan.
Ulrik! -Pokušat ću ponovno. -Dosta je bilo.
Ušuljat ću se ovamo.
Nije li šteta što djeca ne pomažu kuhati?
Da, kod kuće uvijek pomažu. - Kåre i ja pravimo rolice s cimetom.
Za Jules i mene to je dijeljenje osjetilnog ili senzualnog iskustva.
Spoj boja, mirisa i okusa... -I taktilni aspekt.
Slažem se u potpunosti. Hoćeš li roštiljati šparoge? -Hoću.
Jako lijepo. -To izgleda ukusno, Bettina. -Djeca to žele.
Ovo neće ići. -Samo radi što ti kažem. -Zašto si ljuta?
Žele od krastavaca bio je užasna ideja. -Žele od krastavaca? Kako retro!
Zar ne? To je recept moje mame. - To je divno. Ali nije vegansko.
Želatina se pravi od svinjskih papaka.
Ta su djeca domišljata! -Nema šanse.
Lis, možeš li mi se maknuti? - Molim? -Moraš li stajati ovdje?
Smiri se s tim košarama oraha. - Samo ih trebam staviti ovdje.
Je li netko vidio šest pločica čokolade koje su bile na ovoj polici? -Ne. -Ne.
Stavila sam šest pločica čokolade baš ovdje. Ne mogu samo nestati.
Trebaju mi za košare s orasima.
Kakav je žele od krastavaca? - Tražim tanjur za posluživanje.
Ulrik, u redu je što smo sinoć popušili onaj džoint, zar ne?
Kako to misliš?
Pa, Piv se čini malo ukočena i ne želim stvarati probleme.
Sve je u redu. Sve je cool. -Cool.
Možeš zadržati moj džemper za sljedeći put.
Tvoj je? -Jeste li vidjeli šest pločica čokolade koje su bile tamo?
Ne. -Sranje.
Mislim da je uskoro popravljeno. - Jesi li jeo moju čokoladu?
Molim? Naravno da nisam. Ne bih nikad.
Ne znam što reći, Wencke.
Mogao bi priznati da si pojeo šest pločica čokolade.
Šest pločica čokolade. Ma daj. Naravno da nisam.
Da jesam, znala bi. Slušaj, znam da je nezgodno...
Prestani govoriti to. -Što? - Prestani govoriti "nezgodno".
Ne govorim to. - Stalno to govoriš.
Problem je što govorim "nezgodno"? Optužuješ me da sam pojeo čokoladu,
a nisam jer imamo dogovor.
Ali ne mogu se držati dogovora ako mi ne pokažeš malo povjerenja,
a ti mi ga ne pokazuješ. Stalno me optužuješ za sve.
Dosta mi je toga. Muka mi je od toga.
A osjeća li dječak to? Da, osjeća. Pripazi, Wencke.
Pazi što radiš pred djecom.
Hej. Evo kobeanske govedine. Dolazi ravno iz Japana.
Smiješno je skupa. Želiš li kušati? -Ne. -Kako hoćeš.
Jesi li svjestan ekološkog otiska? To je puno ugljikova dioksida i metana.
Zašto si tako naporan, Thorbjørn? Zar se ne ševiš? U čemu je problem?
Zaboga. Halo?
Ja sam. Zvala je Vanja. Što se događa? Zašto je zvala?
Zvala je odavde? -Da. Kaže da je pod stresom. O čemu se radi?
Ne stresiram je. -Ona kaže da je stresiraš.
Baš je tu riječ upotrijebila, Nathalie? Ili izmišljaš?
Pusti sad to. Želi se preseliti kući. -Na koliko dugo?
Mislim da bismo trebali četiri mjeseca. -Četiri mjeseca? Jebeno zaboravi!
Sve manje od četiri mjeseca nema smisla.
Ako izmišljaš ovo, ići ćemo na sud. Razumiješ li? Vidimo se na sudu.
Prestani igrati na kartu suda svaki put kad se posvađamo.
Još mi uvijek duguješ 40 eura za akvarij. -Molim? -46,5 eura.
Da, baš! -Pokušavamo ga inovirati. - Oni pregovaraju s Danskom...
Ovo je jebeno ukusno, Moa-Britt! Da, čak i psujem. Kako se to zove?
Jedemo "seljanke s velom".
Samo prezle sa šlagom i pasiranim jabukama.
Jako ukusno. -Minuta posla!
Njam, njam, njam. -Morate probati Moaine "seljanke s velom".
Rekla je "seljanka s velom", zar ne? -Jedna je porcija "seljanka",
a cijela su zdjela "seljanke". - Mogla bi nešto naučiti, Wencke.
O, Lasse... -Može ona to podnijeti. - Dobro je biti dobar u nečemu.
U našoj je kući to tako. -Da. Ne smije postati previše socijalistički.
Ti si slatka mala seljanka. -Da, da. -Kåre voli kućanske poslove.
To je sjajno, Lis. -Zar se samo ja ne mogu odspojiti s interneta na mobitelu?
Mislim da da. - To je sistemska greška.
Onda je sistem... Wencke je isprobala svoj mobitel i bilo je isto.
Ne znam, Per. Ja sam samo stolar. Reci kad je dosta. -Dosta.
Ako Ulrik smije, smiješ i ti. -Što to?
Koliko znam, sinoć je cijelu noć pušio "pacalolo" s Julie.
Što? -"Pacalolo". Havajsku travu. Sam je uzgajam. Odlična je.
Moraš je jednom probati.
I? Zabavljaš li se? -Dakle, sinoć si i pušio travu s Julie?
Kako to misliš "i"? -Jesi li? - Da, zapalili smo džoint.
Što ste još radili?
Opa, Piv. -Znaš što? Ovdje si sa svojom kćeri.
Rekla si mi da se zabavim. I jesam. U čemu je problem?
Što da te Hannah vidjela? - Misliš da sam glup? Spavala je.
Ne radi se o tome koliko si glup. Ne stignemo razgovarati o tome. -Dobro.
Radi se o tome da si odgovoran za našu kćer.
Da, preuzimam odgovornost. -Pušiš travu i opijaš se. -Nisam se napio.
Jadno, Ulrik. Drugi se ljudi znaju obuzdati.
Stvarno? A tko? -Želiš imena? Da vidimo. Moa-Britt, Lis...
Lis je bila pijana kao letva. - Onda Wencke. Ne, Per!
Govoriš kao da sam uzeo heroin. To je samo trava.
Mislim da trebamo razmisliti o povratku u "Larkdale". -Molim?
Nazvat ću ih u ponedjeljak. -Što to govoriš? -Ne sviđa mi se ovdje. -Piv!
Zašto ne uključe Hannu? Zašto su svi opsjednuti sobom?
Zašto ne postoji nekakav plan? -Jer za to treba vremena.
Doći ćemo do toga.
Da ti dotočim. - Dolje u vrtni centar, iznova.
U redu. Imam dilemu za raspravu. -To!
To je više kao vijeće. - Jeste li za igru? -Da!
Želim biti Shakira! - Ja ću biti Simon Cowell!
On nije u žiriju. - To je vijeće. -Bit će.
U redu. Dakle, situacija je sljedeća. Kåre igra "Fortnite" osam sati dnevno.
Ne spominji rat. - Je li to i tebi problem?
Svakako. -Velika dilema.
Hvala, Lis! Dalje! - Koja je dilema, Lis?
Bertil odlučuje sam za sebe. Odustaje kad mu dosadi.
Onda istrči van. Previše je aktivan.
Voljela bih da Kåre toliko vremena provodi vježbajući violinu.
Ali on ne voli svirati violinu, zar ne? -Molim?
Anton kaže da se Kåre ljuti kad se ne može družiti jer ima sat violine.
Lis... -Lis, isto je i s Konradom. -Stvarno? -Naravno.
Poludi svaki put kad ima karate.
Uvijek želi raditi nešto drugo. Ali ne zna što voli. U toj dobi ne znaju.
Zar ne, Bettina? -Samo mislim da je šteta da potrati svoj talent.
Misliš da je šteta da potrati svoj talent. Zar ne čuješ?
Moram reći, Bettina, da se potpuno slažem s Julie.
Sigurno je dobro biti ambiciozan u ime svoje djece. -Da.
Svakako, Bettina. - Je li i to pogrešno?
Nije, nimalo. Ja nisam savršena majka. -Jesi.
Nisam. Ali učimo Hannu da odustane ako ne napreduje.
Dakle, ona napreduje kad mijenja škole? -Krivo si me shvatila.
Koliko sam shvatila, selili ste je četiri puta. -Draga...
Da, dosta smo se selili. - Zbog mojeg posla. -Da.
Nekoliko ulica dalje i u veću kuću, zar ne? -Možda nije trenutak...
Živjeli. -Živjeli.
Popijmo. -Da.
Hajde, ovdje smo da se zabavimo, kvragu!
Živjeli! -Uostalom, akademska razina u "Larkdaleu" bila je neprihvatljiva.
Da. -Pa smo Ulrik i ja odlučili... - Tako je! Vi ste odlučili.
Kao što Lis i mi ostali odlučujemo što je najbolje za našu djecu.
Ali ponašaš se kao da su tvoje odluke malo bolje od naših.
Bettina! Pretjerala si. -Vjerujem da će Piv učiniti najbolje za Hannu.
Mislim da Konrad ne bi volio mijenjati školu kao čarape,
ali Hannah je drukčija i to je u redu. -Mirno razgovaramo.
Nitko ne mijenja čarape. - Nikad nisi promijenio čarape?
Možda Ulrik i Piv žele nešto podijeliti?
Što bismo trebali podijeliti? - To je nešto što radimo, Piv.
Što to radite? -Malo daš, a malo uzmeš. -Dijelimo iskustva.
Uz potpunu povjerljivost. - Uz potpunu povjerljivost? U redu.
Ništa ne izlazi iz ove prostorije, to je sigurno.
Ne znam baš. Lijepo razgovarate s Rasmusom i Signe, zar ne?
Idemo zajedno u teretanu. - O čemu razgovarate?
To te se zapravo ne tiče, zar ne?
Govoriš o mojem djetetu, naravno da me se tiče. -Draga...
Prelaziš granicu, Bettina, i svjesna si toga.
Jesam li te nečim uvrijedila? - Nemam pojma o čemu govoriš.
Živjeli! -Strašno si neugodna.
Uzmite u obzir... -Mislim da si strašno neugodna, Bettina.
Opa, ovo je odjednom postalo vrlo osobno.
I meni se tako čini. Ovdje se ne koristimo tim tonom.
Shvaćaš to preozbiljno. Samo smo jako angažirani. Jednostavno smo takvi.
Angažirani? -Naravno. -U čemu?
Ovo je previše. -U redu je. - Ne, jebeno nije u redu!
Ne diraj me! Ne bih se trebala ovako osjećati. Koji je ovo vrag?
Ovo nije u redu. Novi smo. Moja je djevojčica ovdje nova.
Nitko od vas nije mrdnuo prstom da se osjeti dobrodošlo.
Ni vi ni vaša djeca. Samo govorite o zajedničkim rođendanima,
veganstvu i kontaktu s roditeljima. - Nemamo zajedničke rođendane.
Za nju je interes pokazao samo jadni klinac kojeg izbjegavate kao da smrdi.
To vam je možda u redu, ali meni nije. Jer radi se o mojoj kćeri.
Slatka je i duhovita, puna ljubavi i kreativna.
Onda joj napiši hvalospjev. -Bože, kakav si ti snob. -Začepi, jebote!
Hej, Piv, pogledaj me. Samo želim reći da je Julian sjajan dečko.
Stvarno? Zašto se onda Bertil ne igra s njim?
Zašto se nitko osim moje kćeri ne igra s njim?
Piv, mislim da točno znam kako se osjećaš. -Začepi, molim te.
Ona govori istinu. -Ne vidiš da u ovoj sobi ima previše mišljenja?
Ovo je demokratski forum.-Nisam ni tebe pitala za mišljenje, Moa-Britt!
Smiri se. -Ti se smiri. -Hej, hej.
Hajmo svi... -Poslušajte je!
Samo raspravljamo o bademovu brašnu i glupostima...
Wencke... - Prijatelji, prijatelji...
Ne želim se smiriti! Samo o tome razgovaramo!
Imaš pravo! Zabijaju nam zajedničke rođendane u guzicu!
Dobra večer. -Zdravo, Adriane.
Zdravo. -Zdravo. -Završio sam s poslom pa sam navratio. Poveo sam Rikkea.
Zdravo, Rikke. - Zdravo. Moj omiljeni ravnatelj!
Dobro došli. -Hvala. Uživate?
Da. -Naravno.
Donio sam crnog vina. -Zdravo, Rikke.
Ovdje se skrivaš? - Da. -Dovraga!
Što je odjednom s vremenom? -Ne znam.
Kakav cirkus, ha? - Ne mogu ih podnijeti.
Ni ja.
Dakle, Rikke, 32. Ima li komada na "Tinderu"?
Ovo je samo kad Vanja nije kod mene. -Da, naravno.
Kad sam s njom, tipični sam otac. - Ne moraš objašnjavati. Samo nastavi.
Ona je žena mojeg života. -Slatko.
Moja mala princeza. Kažem ti...
Ona je stvarno super. Ponekad razgovaramo o tome.
Tko to? -Bettina i ja. Volimo te. Ali znaš to. Rekao sam ti tisuću puta.
Nema šanse da je nazvala Natalie odavde. Nema šanse.
Ne... Tko to?
Vodit ću je na jebeni sud.
Frederik?
O, ne... Što nije u redu?
Govorim gluposti. -U redu je.
Slušaj. Pogledaj me. Pogledaj me.
Mislim da si divan otac. Stvarno.
Hvala ti, Tommy.
Salsa! Vrijeme je za salsu, Tommy!
Salsa? To je sad? Kad su rekli da počinje?
Kvragu!
Tu si. -Što je sad? -Nedostaje nam jedan za salsu. -I?
Mogao bi doprinijeti. -Čemu? -Zajednici, na primjer.
Mogao bih te opaliti šakom. -Ti? -Da, ja.
Sranje! Jebem ti!
Ozbiljno. Potraži pomoć.
Sranje. Jebeni idiot.
Zdravo.
Za koga je ova čaša? -Liječničke upute. Šampanjac je dobar za zdravlje.
Što pijemo?
Ulrik? Dođi nakratko ovamo.
Želim kući. -Ne možemo.
Nije mi dobro. Nađi Hannu. - Da opet počnemo iznova?
Ovo je ponižavajuće. Mrze me. -Vjerojatno.
Ali kći mrzit će te još više ako bude ponovno morala mijenjati školu.
Dosta mi je. Ti idi kući, ja ću ostati. -Molim? -Ti idi, ja ću ostati.
Ostavljaš me? -Nisam to rekao. -Da, jesi. Rekao si.
Ti ćeš ovo objasniti Hanni. -Idete kući?
Da, nismo ovo dobro planirali. Ulrik gradi terasu kuće.
Zar je nisi dovršio prošle godine? -Ovo je druga.
Imaš puno terasa, ha? -Radite što morate. Ne znam jesam li vam rekao,
imamo taj plivački klub. Jesam li vam rekao? -Da. -Ne.
Neki smatraju da bi nam u tom klubu sjajno došao liječnik.
To zvuči sjajno.
Izgleda da postoje dva otvorena mjesta, ako ste zainteresirani.
Naravno. Zvuči zabavno.
U redu. Trebali biste znati da se neki od nas kupaju goli.
U potpunosti goli. Ali to ovisi o vama.
Još bolje! -U redu. A ti, Piv? Kako ti to zvuči?
Zvuči hladno. -Jako je hladno.
Adriane, imaš dva slobodna mjesta u plivačkom klubu?
Da. Zapravo, više nemam. -Wencke i ja na listi smo čekanja od drugog razreda.
Stvarno? Ne znam napamet.
Ali znaš da tu odlučuje više faktora. -Koji faktori? -Per...
Dopusti mi da dovršim. Na listi smo čekanja od drugog razreda.
Može li Peru netko donijeti čašu vode? Dehidrirao si.
Zbog kojih to faktora Piv i Ulrik mogu preskočiti listu čekanja?
U školi su tek četiri tjedna. - Treba ti čaša vode.
Hej, hej, hej!
Ne diraj me!
Na listi smo čekanja od drugog razreda!
Dosta je bilo! Lupam šakom o stol!
Lupam šakom o stol!
Dakle, na odlasku ste. Može u srijedu u 6.30 na morskom kupalištu?
Može.
Onda... Idem pronaći Hannu.
Što ima, ljepotice?
Na odlasku smo. Mami nije dobro.
Što joj je?
Mislim da je to zbog novih dojmova. Znaš kakva je. To joj je previše.
Odbijam promijeniti školu, tata. -U redu.
Ili je to zbog sinoć? - Kako to misliš?
Misliš da te nisam vidjela kod logorske vatre? Odvratno!
Mislim da imam 10 eura u džepu.
Ali neću mijenjati školu.
Znaš da više neće mijenjati školu, zar ne? Odbija.
Uvijek se dočeka na noge. Ona je takva.
Misliš li da sam snob?
Da vas obavijestim, morao sam izbaciti Pera i Wencke.
Pribjegavanje nasilju nedopustivo je i svi to znate.
Ali iskreno mi je žao.
Nedostajalo im je takta, budimo iskreni. -Da.
Kao profesionalka, rekla bih da uopće nisu imali takta.
Da. -Ali na kraju su se nekako predali. -Da.
Vjerojatno imate pravo.
Kad odbacite zajednicu, na neki način odbacujete i sebe.
Zato poželimo dobrodošlicu našemu novom učitelju. Thomase, preuzmi.
Hvala. -Lijepo se ponašajte. Imajte na umu da nije lako biti nov.
Hvala.
Vidimo se. -U redu, moj je red.
Iz Wenckeina vrlo temeljitog zapisnika vidim da imate neke izvanredne stavke.
Da? -Situacija s kupanjem. - Nije to spomenula.
Kåreu je trenutno vrlo neugodno biti gol.
Lis, izgledamo kako izgledamo. - Ograničenje alkohola.
Hvala, Piv. -Nije li malo rano za to? -Ne.
Thorbørnov najstariji krenuo je u četvrti razred.
Važno je usredotočiti se na mentalno i fizičko zdravlje djece i okruženje.
Da. -Ne bi se trebali tuširati s djevojčicama.
Kamo idete? -Na roditeljsku zabavu kod Tommyja i Bettine.
"Ni Hao ma. -Wo shi zhong guo ren."
Hoćete li se napiti?
Ne, dušo! To je roditeljska zabava. Bit će vrlo mirno.
Smiješno izgledate. - Jako smo se potrudili. -Kako god.
Pozdravi Juliana. - Pozdravi Juliana. Volim te.
Zdravo, Lasse. - Dolazim za tren.