BAR DESCHIS
Bună! Ce mai faci?
- Bine, tu? - Bine. Bei ceva?
- Da, un pahar de chardonnay. - Sigur.
Și unul de apă cu gheață și lămâie.
Și ceva de mâncare?
- Deocamdată, niște hummus. - Hummus.
Și un pahar de cabernet de oriunde din Europa.
- Perfect. Imediat. - Mersi mult.
Mulțumesc. Bun.
- Și niște varză de Bruxelles? - Bine. Vrei creveți cu nucă de cocos?
- Sună bine. - Sunt buni.
- Sau frigărui? - Ele sunt mai bune, probabil.
- Asta iau. Apreciez sinceritatea. - Da.
Bună!
- Ce bine arăți! - Și tu, foarte drăguț.
Informal. Îmi place.
- Mă bucur să te văd. - Doamne!
Am comandat ditamai paharul cu apă.
Aici. Și lămâia.
Sigur. Am mai cerut niște hummus.
Îmi place aici. Am lucrat vizavi, la liceu.
- Da? - El Ranchito.
Culmea! În liceu, aici veneam să mănânc.
- Noroc! Scuze de întârziere. - Noroc!
- Nicio grijă! - Scuze! Noroc.
- Am atâtea să-ți spun. - Ce?
Ghici cine m-a urmărit aseară pe Instagram?
Nu știu.
- Andrew. - Cine e Andrew?
Tipul în casa căruia am avut vizionarea.
- Bună! - Bună!
- Mersi că ați venit. - Mersi de invitație.
- Alex. - Andrew.
- Încântată. - Și eu.
- Știi? - Nu!
- Cel cu care am flirtat, chipurile. - Exact.
- Te urmărește pe Instagram. - Nu?
Tipul mă urmărește acolo. După tot ce s-a întâmplat?
M-am gândit că ar trebui să-i spun ceva.
- Așa. - Și i-am spus.
Uită-te și tu, Alex.
- Nu se poate. - Doamne!
- Ce? Spune-mi! - Nu, e de bine.
„Bună! M-am gândit să-ți scriu.
Ni s-a spus că ai simțit că am flirtat cu tine
când am văzut casa.
Te asigur că suntem profesioniste și nu am intenționat asta.
Dacă am spus sau am făcut ceva și s-a înțeles greșit,
ne-am simți cumplit, dar sper că nu e cazul.”
Evident că n-am făcut-o. El răspunde…
„De unde și până unde?
Categoric n-a fost cazul și nici n-am spus așa ceva.
Relația e profesionistă și de partea mea. Numai bine!”
Incredibil!
Nu se poate.
Ce a aflat Fiona confirmă ce știam,
dar pe de altă parte e îngrijorător să știi că avem pe cineva în echipă
care e practic o năpârcă.
Ashtyn e nesăbuită.
Spune și face lucruri fără să-i pese de adevăr
sau de efectul distructiv al cuvintelor ei.
Eu una…
N-am crezut-o de la bun început, dar acum…
Au fost unii care au mințit despre mine. Dacă o făcea și el, nu mă mira.
- Da. - Intervenția ei a umplut paharul.
Bomboana pe colivă.
Simt nevoia să spun ceva
fiindcă, după cum sigur înțelegi, ca femeie, în orice domeniu,
nu sunt luată în serios,
fie din cauza vârstei, fie a faptului că sunt blondă, știu și eu.
- Niște stereotipuri idioate. - Stigmă.
Te urmăresc peste tot. Nu am de dovedit nimic nimănui.
Știu ce fac în cariera mea și sunt o femeie inteligentă.
Deci în clipa când cineva…
- Mai ales o femeie, nu? - Da.
…confirmă acel stereotip repetându-l, explodez.
Și, încă o dată, îmi confirmă părerea despre ea.
E o mincinoasă patologică.
În ce mă privește, măcar…
ai curajul să-ți recunoști minciuna.
Din asta nu mai are cum să iasă.
- Așa e. - Ce-o să spună, că el mințea?
Până la urmă, neghina se separă.
ORANGE COUNTY E DE VÂNZARE
PROPRIETATE PUSĂ PE PIAȚĂ DE GRUPUL O
Cioc, cioc!
- Bună, Polly! - Fetelor!
- Uite ce priveliște! - Știu.
Mersi că ai venit să ne vezi casa din Corona del Mar.
- E la doi pași de birou. - Știu.
- Da! - Chiar așa.
E unică și deosebită datorită panoramei
spre terenul de golf Pelican Hill.
- Știu. Vindeți-o unui jucător de golf. - Da.
- Poți lovi cu crosa de aici. - Da.
Adică, nu eu.
6 DORMITOARE - 7 BĂI - 636 MP
E locul ideal unde să ai invitați. Șase dormitoare, șapte băi.
O vitrină cu 600 de sticle de vin, ceea ce e incredibil.
- Îi place vinul. - Și nouă, nu?
- Da. - Mie îmi place.
Două apartamente separate, în total aproape 650 de metri pătrați.
- Incredibil! - Cu 16,5 milioane.
Și e pe piață de două săptămâni.
Frumos! A venit multă lume s-o vadă?
Da. Am avut multe vizionări. Unii au venit de două ori.
S-ar putea să am un cumpărător. Caută ceva cu vreo 15.
- Așa. - Să vedem ce se poate face.
Am un prieten, agent din New York. Se gândește să vină la Grupul O.
- S-ar putea muta în Orange County. - Da?
Mi se va alătura.
- Nicio problemă. Cum îl cheamă? - Luke.
- Luke. Bine. - Da.
E drăguț.
- Mi-ați zis să-mi aduc costumul de baie. - Da!
Lui nu i-am spus, deci nu știu ce va ieși.
- Seara se încinge treaba aici. - Super!
Trebuie să ne spui tot.
- Pot arunca o privire? - Sigur că da.
Perfect.
- Să ne spui dacă ai întrebări. - E superbă casa.
- Pa! - Pa!
Bun-venit!
- Bună! - Cum merge?
Bine, în casa asta frumoasă.
- Ce bine că ai venit! - Ce faci?
- Bine, tu? - Minunat.
Unde e mustața?
- Am scăpat de ea. - Doamne!
- Da. - Nu! Crește-o la loc.
Sunt singură de mult, așa că mi-a plăcut să ies din nou.
L-am cunoscut pe Luke.
E minunat, ne înțelegem bine,
dar el stă la New York, deci nu știu ce să zic.
Spune că se gândește să se mute în Orange County,
dar nu vreau să mizez totul pe cartea aia
decât când e aici de-adevăratelea, așa că mai vedem.
Mă bucur că ai venit.
Vizitez casa pentru un cumpărător
și te-ar ajuta să vezi și tu o casă de 16,5 milioane în Corona del Mar.
- E frumoasă. Bine. - Hai s-o vedem!
O plită mare și frumoasă.
Păcat că nu e aici, să privești încolo când gătești.
- Măcar când speli vasele… - Cine spală vase?
- Tu le speli? Atunci, e treaba ta. - Da.
Eu le pun la spălat.
- Da? - Și le scot din mașină.
La New York nu găsești ceva așa de mare la prețul ăsta.
Nu știu să calculez echivalentul. Le ai cu cifrele?
- 16,5 milioane la 650… - Eu, cu calculatorul.
Deci 232 de metri pătrați cu trei…
Nu mai spune tare!
- Mă încurc în calcule. - Scuze! Deci vine cam cinci…
Duci mai departe unu.
- Zece… Da, deci… Da. - Ai o geană. Îmi dai voie?
Glumeam. Continuă. Stai așa!
O iei, sufli și-ți pui o dorință.
- Ai reacționat aiurea. - Fir-ar! E cu ghinion?
Să-mi spui tu!
Vreau să văd vinul din vitrină.
E frigorifică.
Foarte drăguț. Nu știu…
- Mi-a făcut plăcere. Pa! - E frig aici. Foarte!
Să vedem dormitorul principal! Unde se întâmplă magia.
Așa e, nu?
Ce drăguț!
- Foarte drăguț. - Ce priveliște!
- Superbă. - Ce zici?
E minunată. 16,5 e cam mult.
- E cam ambițios. - Frumoasă piscină!
Știu. Au zis că putem să folosim piscina.
Eu vreau s-o încerc.
Eu n-am slip, dar vin.
- N-ai slip? - Nu.
- Ai chiloți? - Da.
- Perfect. Atunci, hai s-o încercăm. - Doamne! Bine, dacă zici.
6 DORMITOARE - 10 BĂI - 1049 MP
PREȚ - DE STABILIT
Mă întâlnesc cu Andrew azi. M-ar interesa mult proprietatea lui.
- Bună! Mă bucur să te văd. - Și eu.
E o casă foarte râvnită,
dar am impresia că voi pleca cu un contract de acolo.
- Îmi place aici. - Ai venit de mii de ori.
Mă simt ca acasă. Stai să mă așez.
Dar la un moment dat probabil că trebuie s-o vând.
- Așa. - Asta voiam să discutăm.
Am mai atins subiectul.
- Sunt mulți interesați să preia vânzarea. - Știu. Toți colegii mei vor.
Da. Fiona și Alex au fost aici recent. Au văzut casa.
Mi-au spus ce părere au și mi-au dat inclusiv un preț.
Mi-a plăcut ce au spus, dar voiam să aflu și părerea ta.
Discutăm despre asta de ani de zile.
- Din când în când. - Absolut.
Cred că numele de Oppenheim,
plus eu, care știu casa cu ochii închiși și mi-e foarte dragă…
Alex și Fiona au avut tupeul să încerce să-mi ia casa asta.
Proprietarul mi-e client și prieten de zece ani.
Știu casa asta mai bine decât oricine.
Au încercat, dar dacă ia cineva casa asta, eu voi fi aceea.
Evident, va fi crucială creativitatea în marketing,
fiindcă clientul va avea un anumit profil.
Trebuie să ajungem la acel gen de oameni, să le-o prezentăm eficient,
asta mi se pare esențial.
Realist vorbind, mă gândeam
că n-aș vrea să cer prea mult și să stea pe piață.
- Așa. - Deci, 12.
Dacă ar fi să incluzi și mobilierul,
probabil că am putea ajunge la 13.
- Sau 12,95. - Da.
- Tu cât ți-ai dori? - Douăsprezece ar fi super.
Dacă ceri prea puțin, pierzi bani. Dacă ceri prea mult, stă degeaba.
Deci va fi crucial să stabilim prețul corect.
Multă lume vrea s-o vândă.
Dar instinctul îți spune cu cine ai lucra cel mai bine.
Știu că ții la casa asta, că n-o vei da în bară.
- Niciodată. - Că o vei trata ca pe a ta.
- Putem bate palma aici? - Bine.
Ești pregătită.
Întotdeauna. Mai ales pentru tine.
- Semnez că renunț la viața mea? - La casa ta.
- Sunt încântată. - Bun.
- O să punem casa pe piață. - S-o facem!
Am venit, am văzut, am semnat.
S-o vindem!
- Și e șampanie. - Doamne!
- Tu ai pus șampania aici, pentru noi? - Nu. Zău așa.
A apărut ca prin minune?
- N-o putem lăsa nebăută. - E rece?
- Nu știu. Să aflăm? - Ar fi nepoliticos altfel.
- Foarte nepoliticos. - Știi?
Bine. Ești gata?
La ce distanță!
- Ai văzut? Cade! - Cade!
Era să ajungă pe teren.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
Eu mă dezbrac.
- Dar tu? - Ai grijă! Ne privește un tip.
- Doar eu? - Ai nevoie de sprijin. Nu poți singură?
Văd că se poartă costume de baie pe sub haine.
Sau așa o fi în Orange County?
Bine.
- Bun. - O încercare bună.
E cu apă sărată? Tu știai?
- Serios? - Da.
Pe bune?
Piscina funcționează.
E minunată.
- Bun. - La New York nu faci de-astea, nu?
Să înot cu femei frumoase la muncă?
Nu.
- Să te văd pe spate. - Ține-mi paharul.
„Ține-mi berea!”
Un nou record mondial.
- N-ai mai făcut asta la o vizionare? - E prima oară.
- Serios? - Da.
Toate au un început.
A fost minunat, să vin aici
și să petrec un timp în California.
În plus, să te văd pe tine și…
M-am gândit la tine.
Dar ar putea să fie complicat.
Ar putea fi complicat.
Fă bine și vino repede aici până nu cunosc pe cineva și…
N-o să mă aștepți?
Cât o să dureze?
MALIBU, CALIFORNIA
DIPLO CLIENTUL LUI KAYLEE
- Da. - Da.
Bună!
- Au mulți cocoși aici? - Știu. 'Neața, nu?
Li s-o fi stricat ceasul. Poate au probleme de buffering.
Ce mai faci?
Îi arăt o casă în Malibu unui prieten, producătorul Diplo.
E printre cei mai mari DJ și producători din lume.
A lucrat cu Madonna, Beyoncé, Justin Bieber, printre alții.
Ar fi super să-i vând o casă.
M-am bucurat să-i spun lui Jason că vedem casa.
Așa aș avea mai multe șanse pentru casa lui Jason de pe Cypress.
- Intrăm? - Da.
- Hai să vezi casa! - Haide!
E fantastică.
Are șapte dormitoare și 11 săli de baie.
Are 1.162 de metri pătrați, pe 2,4 hectare. E imensă.
Nu se poate! Un teren de pickleball.
Carmen, trimite-mi banii. O cumpăr. Mersi.
- Da? - Ce naiba?
Țăcănit mai ești!
Ne-am luat casă, băieți!
Toată casa e igni…
- Ignifugă? - Da.
Aspersoare.
Pare lemn, dar de fapt e aluminiu, deci e ignifugată, ceea ce e super.
Să vedem bucătăria!
- Hai în bucătărie! - Inima casei.
Inima casei, bucătărie, living.
- Ce frumoasă e! - Nu?
Cu o insulă de peste trei metri.
Mare, deschisă. Un spațiu să poți comunica cu prietenii și familia.
Ești mare clovn!
Să sărim în piscină!
- Ce frumoasă e! - Da.
E înălțată, aduce cu cele din Europa.
Așa nu se văd UL-urile,
care pot fi transformate într-un studio, dacă ai vrea…
UL-uri?
- Unități locative. - Bun.
Cu tine a fost mai distractiv.
Mersi că ai venit.
L-am cunoscut pe Diplo la Burning Man acum 12 ani.
Apoi am ajuns să dansez pentru Skrillex.
A fost pe neașteptate.
Și am început să ies cu gașca aia,
l-am cunoscut foarte bine și e nespus de haios.
E nemaipomenit.
- Ei bine! - Iată-ne!
Bun-venit în verandă!
- Veranda! - Mai multe priveliști.
Cum ți se pare?
Mă uit în jur, cu toate podgoriile frumoase,
cu peisajul ăsta arid,
e locul meu ideal.
- Poate cumpăr și o podgorie. - Da.
Îți faci vinul tău și te extinzi.
Duci vin și miere la tine în Pompey.
Malibu și Las Vegas or fi reședințele mele principale,
dar Jamaica este…
Când înregistrez și mă relaxez, mă duc în Port Antonio.
- În nord-est? - În nord-estul insulei.
- Am amenajat un heliport. - Da?
- Trei minute până la Kingston. - Super!
- Ai terminat de construit studioul. - Da.
L-au terminat acum un an.
Am avut prima sesiune cu J. Cole.
I-am înregistrat proiectele, apoi au venit și alții.
Diplo are o casă în Jamaica. A fost pe coperta Architectural Digest.
Obiectivul meu e să am mai mulți clienți faimoși.
- Am ajuns departe față de când… - Dansai.
- Dar poți dansa și vinde case. - Clar.
ACASĂ LA ALEX HALL
Doamne, ce harababură!
- Asta e doar bucătăria. - Văleu!
Să-l păstrez?
Nu.
- De ce? - Fă ce vrei.
- E de colecție. Merge? - Draga mea!
Termină! Vorbesc serios. Strâng totul.
Nu arunc nimic!
Dacă păstrăm totul, nu avem unde să le punem.
Doamne! De ce am mănuși negre? Mi se face frică. Oare de ce le am?
De-aia nu fac treabă, fiindcă…
- Fiindcă nu avansezi. - Am deficit de atenție.
Lasă-mă pe mine și treaba se face!
- E vreo sticlă de vin la îndemână? - Vrei să bei ceva?
- Nu știu cum se folosește… Ce? - Pot arunca lucruri?
- Ce e aia? Ce arunci acolo? - Săpun.
- Ce săpun? - Nu-ți trebuie.
E săpun bun. De ce să-l arunci?
Frate! Îți vine să mă omori?
Răbdarea mea e pusă la încercare, dar reușim noi, încet, dar sigur.
Sigur încet.
- Îmi trebuie un Lorazepam. - Ba o lobotomie.
Cred că da. O lobotomie. E atât de mult!
Am impresia că viața a intrat în viteză.
Ce-ar fi să ne căsătorim, ca să mai crească un pic stresul?
- O nuntă. De ce nu? - Da!
Pe mine nu mă sperie. Hai s-o facem!
Jocurile sunt făcute. Am mizat totul.
Mi-e teamă să nu cumva să mă recăsătoresc, să am mai mulți copii,
iar apoi să se termine ca prima oară.
Nu ideea de căsătorie e cea care mă sperie.
Ci crearea unei familii cu cineva,
și vreau să mă asigur că e persoana potrivită,
fiindcă divorțul nu e o opțiune pentru mine.
Nu mai fac asta.
Vreau să mă asigur că suntem cu scaun la cap
și că luăm decizia corectă mutându-ne în Temecula, știi?
Munca mea e aici. Cariera mea e aici. Familia mea e aici.
O să-mi lipsească astea, categoric.
E frumos, dar va rămâne orașul nostru.
Ne putem întoarce. Știm când au reduceri la bar.
- Hai să descoperim ceva nou! - Da!
Știi? Să creăm o familie, o viață.
Să ne pregătim pentru următorul capitol.
Eu unul abia aștept să facem asta.
O să te saturi de mine.
Iau lucrurile pe rând.
PETRECEREA GRUPULUI O
Jason dă o mare petrecere la birou, sărbătorind vânzări de peste un miliard.
Dar eu sunt aici de fapt
pentru a-mi auzi numele când spune cine primește Cypress.
Pe o scală de la unu la zece, aș zice 15 că primesc Cypress.
Jason ar fi nebun să nu-i dea agentului său cel mai bun
marele premiu.
Noroc!
- Cum merge? - Bună!
- Ce s-a întâmplat? - Nu!
- Bună! - Salut!
GRUPUL OPPENHEIM
- Salut! - Bună!
- Salut! - Bună, amice!
- Oare să… - Cum merge? O săptămână bună?
- Jason vinde casa de pe Cypress. - Așa.
- Gio o primește. - Nu m-ar deranja.
- Îți plac tipii cu mustață? - Da.
Nu mă deranjează. Sunt în regulă.
Să călărești o mustață?
Recomand călduros.
În fine…
Crezi că ai șanse la Cypress?
Ar fi o onoare să mă ia în considerare.
- Tu crezi că ai? Sigur că da. - Sper să am.
Jason anunță cine ia Cypress. Doar de-aia am venit.
Polly, cu Sandcastle, Gio, cu comision dublu la Kings,
Fiona, cu oferta pe Bluebird, iar Ashtyn, cu Tustin.
Birourile din OC și San Diego și-au depășit obiectivele.
Avem un an record, cu vânzări de peste un miliard.
Așa că dau o binemeritată petrecere pentru agenți,
iar unul din ei se va ocupa de proprietatea mea de 15 milioane
de pe Cypress.
- Bună! - Bună!
- Ce mai faci? - Mersi pentru petrecerea asta frumoasă!
- Îți aduc ceva de băut? - Chiar ești…
O pupincuristă!
Chiar că da. În seara asta anunț cine se ocupă de Cypress.
- Și? Mai am timp de o ultimă pledoarie? - Nu.
- În niciun caz nu tai nimic jos. - Exagerați.
Nu. Dar doctorul a zis că Austin rămâne fără sulă.
Jason și-a făcut…
- Da? - Ce?
- Vasectomie. - Dar acum are vagin.
- Mă bucur că ești aici. - Și eu. De parcă nu s-a schimbat nimic.
- Da. - Dar totul s-a schimbat.
Totul.
Apropo, am auzit că ai ieșit cu prietenul meu, Luke.
- Da. - Cum a mers?
Are mustață. Ai ales bine. Mersi.
- Da. - Bună!
- Bună, Hall!
- Priviți în direcția greșită. - Știu.
Va fi o seară lungă. Jason va face anunțul abia la final.
- Cred că voi fi eu. - Ba eu.
Tu nu intri în calcule.
Nu concurezi cu noi.
- Sigur? - Da.
- Atunci, ce fac aici? - Termină!
- Ce? - Nu se poate. Aș lua-o razna.
Bem un shot?
Da. Trei, te rog.
- Polly! - Să găsească iubirea!
Pentru Polly!
Polly, după shot, vino aici, te rog.
Vreau să te întreb ceva.
Scuze! Sunt convocată.
- L-ai dat pe gât? Bravo! - Da.
Tare mi-e dragă.
Mă îngrijorez că ai combinat-o cu o cunoștință.
- E un prieten vechi. - Fără supărare. Sau… cu. Dar fără.
Ce se întâmplă acolo?
- Nu știu. Citești pe buze? - Nu.
- Ian a zis că i-ai scris. - E un tip foarte de treabă.
- Da. - Mă bucur mult pentru voi doi.
Da, ne merge foarte bine. Am auzit că ai o iubită.
- Suntem la început. - Poate greșesc. Da?
- Serios? Asta e bine! - Da.
- Bun așa. - E bine.
- Totul e foarte nou încă. - La început, toate sunt bune.
N-am mai ieșit cu cineva care să fi fost de nivelul ei.
Cum adică?
Ai grijă!
E cu picioarele pe pământ.
Ai nevoie de o astfel de gagică.
Bine.
Crezi că o să te căsătorești cu Ian?
Ăsta e planul.
Asta îmi doresc, sunt încântată,
dar deocamdată sunt multe lucruri nerezolvate.
Și, evident, situația s-a schimbat, știi?
- Mă bucur mult de tot pentru voi. - Mulțumesc.
- Și eu sunt bucuroasă. - Da.
Dar tot o să te sâcâi câte zile mai am.
- Când n-o faci, mă îngrijorez. - Da.
- Așa. Bun. - Da.
- O abordare sănătoasă. - Da.
Ashtyn susține că eu și Alex flirtam.
- Amândouă? Eu auzisem că doar Alex. - Ashtyn a folosit pluralul.
Vă știu suficient de bine și nu cred că ați face așa ceva.
Absolut.
Apoi m-am uitat pe Instagram.
Proprietarul casei vizitate de noi m-a urmărit pe Instagram.
I-am scris foarte politicos, desigur.
„Am auzit că te-ai simțit jenat de mine și de Alex,
că ți s-a părut că am fi flirtat cu tine.
Nu am intenționat asta
și, dacă e așa, m-aș simți cumplit.”
Știi?
Uită-te și tu!
Pe bune?
Bun, deci avem dovada.
Mi se pare foarte concludentă.
- Ce spune asta despre… - Sunt într-o postură foarte nasoală.
Am o relație de muncă cu Andrew. Am dovezi în sensul ăsta.
Ți le pot arăta.
Când am auzit-o spunând despre casa „ei”
și că ea avea o relație cu Andrew, m-am simțit…
- Aiurea. - Șocată.
Nu știu dacă mi-ai văzut fața, dar mi-a sărit țandăra.
Fără să știu, am vânat aceeași casă ca Ashtyn pentru foarte mult timp.
Am închiriat proprietatea aia în particular.
Am cultivat atent relația,
iar faptul că i-am trimis proprietarului clienți
m-a făcut să cred că aveam șanse mari să o primesc.
Am fost surprinsă.
E un risc pentru tot Grupul O.
Cine știe ce mai spune despre noi și despre cum lucrăm?
Cineva minte.
Acum știm cine e.
Mulțumesc.
Dacă bei un shot, am șanse mai mari la Cypress?
- Sau mai mici? - Mai mari.
Poftim!
- Cum merge? Bună! - Bună!
- Ce faci? - Mă bucur să te văd.
Bine că a revenit mustața!
- Ea e Alex. - Încântat.
Asemenea. Am auzit atâtea despre tine.
- Sper că lucruri bune. - Da.
- Serios? - Cam prea bune.
- Chiar? În regulă. - Da.
Polly nu se aprinde pentru oricine.
Așa că mă bucur pentru ea,
dar sunt cu ochii în patru, să o protejez.
Toate erau bune,
dar apoi mi-a spus că și lui îi place să împăieze animale.
Cum îi zice? Taxidermie.
Au multe în comun.
Tyler, prietenul tău!
- E iubitul? - Tonți la toartă.
- Noroc! - Iubit?
- E dulce. - Îți curg balele.
Întâi m-am gândit că e amic cu Tyler, deci păzea!
Prea frumos ca să fie adevărat, păzea! Așa o fi.
- Acum pe bune. - Da?
Cât de serios te gândești să te muți pe Coasta de Vest?
Ce-ar fi să vii tu la New York?
Nu știu dacă viitorul meu e acolo.
- Viitorul meu e la New York? - Poate.
- Mă duci cu tine la New York? - Poate.
Ai vrea?
Să ieșim la o întâlnire acolo mai întâi, apoi…
Sună minunat.
Pentru New York!
- E o seară importantă. - Da.
Jason are de făcut un mare anunț. Dacă e de bine, sunt fericit.
- Bun. - Deci „călărești mustața”.
- Totul se leagă. - Da.
Parcă îl interoghează. Mi-e milă.
Scuze!
- Polly! - Kaylee!
Bună!
- Bună! Arăți senzațional. - Bună! Și tu, superb.
Cum merge interogatoriul?
- Bună! - Ce faci?
Bine. Tu?
Bine. A fost mare nebunie.
Nu vreau să anunț că am primit Carlsbad. E un subiect delicat.
Se pot încinge lucrurile.
- Tu? - Tot felul de rahaturi.
Încă nu mi-am revenit…
Ai spus că Alex Hall ar fi flirtat sau s-ar fi purtat aiurea.
Nu cumva asta spunea iubita lui, de gelozie?
- Nu proprietarul. - Eu…
Tot ce se poate.
- Da. - În regulă.
- Nu pot să… - Nu știu.
L-am sunat înainte să vin aici, fiindcă am vrut să știu.
Da.
- Și ce a spus? - Știi…
Și nu mi-a răspuns.
Dar am încercat să aflu mai multe.
Vreau să mă asigur că totul e la vedere.
Că Andrew e pe Instagram cu Fiona.
Și-au scris acolo, iar ea i-a spus.
„Dacă ți-am dat impresia că am întrecut măsura sau m-am purtat…”
Stai. Nu era vorba de ea.
El i-a spus lui Nikki că Hall a făcut asta.
Deci n-ai spus că Fiona…
N-am spus că Fiona a fost.
Era vorba doar de Alex.
Cred că Fiona doar complică lucrurile.
Știu că e tânără,
dar să contacteze un client atât de valoros
e foarte neprofesionist.
Ea nu-l știe pe Andrew.
Cum să-i scrie direct,
când iubita lui era deja supărată că altcineva flirtase?
- Trebuie să mai discuți cu ea. - N-am încredere în ea.
Da, doar că eu…
- Ce naiba e asta? - Eu am fost sinceră.
Trebuie să vedem ce se întâmplă.
- Bună! - Scuze!
Se pare că cu tine am cele mai multe neînțelegeri.
Poate că ar trebui să spui lucrurile astea într-un mod clar și concis.
Ți-am spus că tu nu ai fost implicată în vreun flirt cu Andrew.
Interesant, fiindcă eu am auzit că da…
- De la cine? - De la Alex.
- Nu. Tu nu ai fost implicată. - În domeniul ăsta…
- El a zis doar de Alex. - Nu e așa.
Andrew m-a urmărit pe Instagram.
A negat totul.
Iată sursa, omul, cu casa lui.
L-am întrebat direct și a negat.
Cum crezi că arăți acum? Cine te mai crede?
Și eu am mesajele prietenei mele.
Aș vrea mult să le văd.
Când spui că ai dovezi, normal ar fi să le arăți.
Unde sunt?
E o mare minciună.
Ea nu a flirtat. Asta nu s-a întâmplat.
Alex are rezultate confirmate ca agentă.
Nu înțelegi cât rău fac toate astea?
Fiona, nu e prima oară că ies la iveală lucruri neadevărate.
De pildă, când ai spus că m-am cunoscut cu soțul pe Seeking Arrangements.
Am spus asta. Am crezut că era așa. Dacă nu e, îmi cer scuze.
Dar discuția asta este exact la fel.
Ți-am spus ce aplicație era,
iar tu ai făcut afirmații scandaloase în fața partenerei mele de afaceri.
- N-ai dreptate deloc. - Ba am foarte multă!
- Ba nu! - Ia te uită! Nu!
Ești complet nebună!
Nu sunt. Îți spun…
- Draga mea! - Recunosc ce am spus.
- Îți amintești ce ai spus? - Da.
După atâta băutură?
- Doamne! Da. - Știu.
Asta e tot ce poți?
Nu veni să-mi spui că sunt beată.
Nu știu, Fiona. N-am încredere în tine.
- Nu? Nici eu, în tine. - Nu!
Pot dovedi că ai spus lucruri neadevărate.
Și eu!
- Nu ai credibilitate! - Ba da.
Uită-te ce le-ai făcut celorlalți de la birou.
- N-am făcut nimic. - N-ai făcut nimic?
Eu doar încerc să clarific ce s-a întâmplat
când v-ați dus la prietenul meu, să-mi suflați casa.
- El ne-a sunat. Interesează-te. - Ba nu.
- El ne-a invitat. - Nu e adevărat.
Discutăm despre casă de doi ani.
Ashtyn e singură? Nu are aliați?
Nu știu.
Mă duc să-i iau apărarea.
Fii cavalerul ei în armură roșie!
Mie îmi place când gagicile astea sexy se ceartă.
Drace!
Alex și Fiona au vizitat casa de 14 milioane a prietenului meu.
- Au vrut să mi-o ia. - Nu.
Nu e o posibilitate doar pentru tine. E și relația mea.
Știu că ați avut programare,
dar și eu sunt implicată, la naiba!
Mi-am ținut gura, ca să mă gândesc cum să procedez.
N-am mai pomenit un asemenea haos,
să am o relație de lucru cu cineva,
iar altcineva să vină și să mi-o ia.
Casa era pentru toți.
- Nu era a cuiva. - Nu sunt sigură.
- Nu e adevărat. - Era un contract?
Ashtyn a avut multe probleme cu toți cei de la birou, în afară de mine.
Dar acum văd că Ashtyn nu spune adevărul,
iar asta mă întoarce pe dos,
fiindcă am încercat să o protejez, să-i iau apărarea,
iar acum trebuie să mă îndepărtez,
fiindcă dacă nu te cred și nu spui adevărul, nu pot lucra cu tine.
Înțelegi cât rău face să spui că flirtăm ca să convingem clienți?
Nu inventez.
Eu vă las.
Înțeleg cum te simți.
- Da. - Am pățit-o și eu.
Toate bune?
- Nu vreau să am discuția asta. - M-ai speriat. Ce e?
Discuțiile cu ea nu ajută cu nimic niciodată.
Nu vreau să cred că Alex flirta în context profesional.
Eu nu cred că flirta.
Am vrut să-i spun ce a zis amica mea.
- Alo? - În sfârșit.
Îmi sunt apropiați, ne știm de zece ani.
Agenți, veniți?
Și au primit casa?
- Nu, mi-a dat-o mie. - Se pare că ai avut de câștigat din asta.
- Deci, de ce-ți faci griji? - Fată!
Mă bucur să sărbătorim împreună, agenții din San Diego
și cu cei din Newport Beach.
Am atins pragul de un miliard din vânzări
și pentru asta suntem cu toții aici.
A fost o concurență amicală între filiale,
iar anul acesta a câștigat Orange County.
Da, am reușit! Ura!
Bravo!
Le-am promis agenților din Orange County
că le dau reședința mea de 15 milioane
și că voi alege pe cineva să o pună pe piață.
- Sunt candidați foarte meritorii. - Nu tu.
Voi începe
prin a menționa doi oameni care nu au primit-o.
- Cred că merită aplauze. - Dacă îmi spui numele…
- Polly. - Nu se poate!
Nu ai reușit, dar a fost cât pe ce.
Ai avut rezultate foarte bune anul acesta
și a fost o alegere foarte dificilă, dar știu că ești grozavă.
- La fel și Gio, meritai întru totul. - Nu pot să cred!
- Ia stai! Poftim? - Nu cred!
Ești cel mai bun din birou, deci aproape că meriți prea mult.
Nu ai nevoie de casa mea. Ai fost excelent.
Persoana aleasă n-a avut rezultatele cele mai bune,
dar cred că a muncit mai mult decât oricine
și cred că această casă o va ajuta să-și dezvolte cariera.
Alex Hall.
- Doar eu? Singură? - Doar tu.
- Serios? - Da.
- Felicitări! - Credeam că eu sunt.
Sunt fiartă că nu am primit Cypress.
Cred că am arătat cu prisosință că sunt o agentă foarte bună
și că lucrez din greu.
Într-un fel, mă simt un pic jignită.
Cred că eu meritam.
Da, e nașpa, futu-i!
Gio, sper că nu ești supărat.
- Adu un cumpărător! - Sunt, dar asta e!
Acestea fiind spuse, să bem!
- Mulțumesc. - Da, chiar așa.
- Baftă cu casa ta supraevaluată! - Boarfă!
- Am zis. - Polly e fiartă.
- Nu e bucuroasă. - Nu.
Nu-mi vine să cred că Jason mi-a încredințat casa lui
ca să i-o vând.
Nu e un șef ușor de impresionat,
și asta mă face să fiu foarte mândră
și îmi confirmă că sunt unde trebuie.
Sper că Jason nu va fi un client de coșmar,
dar eu știu cel mai bine cum să-l iau.
Vino încoace! Te iubesc.
- Bun. - Ai ales bine.
- E cam dureros, dar, da… - Înțeleg.
- Cum te simți? - Bine.
- Felicitări! - Mersi.
Mă duc să o felicit.
- Arăți superb. - Și tu, întotdeauna.
E o plăcere.
Practic…
Săptămâna trecută am cedat, cu toate câte se întâmplă.
Felicitări!
Mulțumesc.
Cadoul tău pentru bebe îmi place mult.
Mă bucur că îți place.
Și să știi că am fost foarte supărată la început.
Când m-a sunat Andrew, ceva s-a rupt.
Am crezut că vreți să-mi suflați casa.
Și ai mințit că am flirtat cu el?
Nu, n-am mințit. Asta i-a zis iubitei lui.
Deci cine a mințit?
- Cine a început? - Nu știu, tocmai asta e.
Nu ți-am spus decât adevărul.
El a negat totul într-o discuție cu Fiona.
- Și el ți-e prieten bun. - Da.
- Ar minți un bun prieten? - Nu.
Din câte înțeleg, ai crezut că te lucrez pe la spate.
- Și discut cu clientul tău. - Da.
Ce are asta cu acuzația ta?
Îți dai seama cât m-ai insultat?
Iar apoi, îmi spui că e o neînțelegere din nou.
- Îmi pare rău. Eu nu… - Nu e nevoie.
Nicio problemă. Nu mă interesează câtuși de puțin.
Tu nu mă auzi. Nu mă asculți.
- Nu vreau să minți. - Nu te-am mințit!
Nu-mi pasă.
- Nu trebuie să mă apăr. - Nu de-aia eram supărată.
Ci fiindcă am crezut că-mi suflai casa, după tot ce a fost.
Nu am făcut asta.
Habar n-aveam că erați prieteni, că era clientul tău.
Kaylee spune că era și clientul ei, deci e o nebunie.
Mi se pare nedrept să spui că nu te ascult niciodată,
fiindcă m-am dat peste cap să te ascult, să fiu atentă.
- Iar tu mi-ai tot tras-o. - Nu ți-am tras-o, Alex.
Eu așa simt.
În clipa asta, am dreptul să îmi protejez munca și pe mine.
Un lucru te rog, să nu mă mai pomenești deloc. La anii mei, nu mai vreau.
Am muncit prea mult ca să mă ocup de așa ceva.
Voi întoarce spatele întregii situații.
Îți doresc mult bine ție, familiei și tuturor celorlalți.
Dar eu mă retrag.
Bun.
Futu-i!
Nu am o relație cu Ashtyn.
Nu am avut niciodată o relație cu Ashtyn.
Cu Ashtyn nu am avut parte
decât de experiențe negative.
E vechea poveste. E un cerc vicios.
E grozav că Jason mi-a încredințat casa. Nimic nu e întâmplător.
Dar acum mă mut cu Ian, deci am multe pe cap.
Și nu știu ce va aduce viitorul.
Subtitrarea: Nicu Teodorescu