Am PTSD după ce am bătut la toate ușile astea.
Serios? Ai prins vreo casă?
Am vândut câteva, dar pe atunci fundul meu era mai sus.
Uite ce mâner!
Minunat!
Ce priveliște!
Ditamai vaginul!
Chiar că seamănă cu un vagin. Foarte primitor.
Efectiv.
- Este… - Iese capul copilului.
5 DORMITOARE - 7 BĂI - 407 MP
Cinci dormitoare. 12 milioane, parcă atât a spus Tyler.
Se vede că designerul e burlac.
- Absolut. - Pun pariu.
Îmi place.
- Cumpărătorul meu e burlac. - Super.
Și are piscină. Clientul meu ține morțiș la piscină.
Îmi place iluminatul ambiental mascat.
Cred că a amenajat-o pentru el.
Când cineva construiește o casă pentru el, o face mai bine decât când vrea s-o vândă.
- Da. - Știi?
Super bucătăria!
- Rochia ți se asortează cu apartamentul. - Da?
Bucile mele sunt unde trebuie?
Nu mi-am dat seama că e o bucă.
- E un corp. - Vezi? Da, e un corp.
Dar parcă te-ai căcat pe tine.
- Serios? - Da.
Fundul e unde trebuie, dar ai ceva în mijloc.
Doamne! M-am căcat pe mine?
- Nu știu. Probabil. - N-ar fi pentru prima oară.
Ce balcon generos!
- E minunat și liniștit. - Da.
Ai intimitate. Hai la piscină!
- Să mergem! - Bine.
- Uite ce bar! - Frumos. Îmi plac barurile.
E superb!
Uite ce mare e… Oare cât ne-ar trebui ca să o dăm gata?
O seară. Sau dimineață.
Dormitorul principal e superb. Și garderoba!
E foarte frumoasă.
- O idee bună! - Super!
E pentru ceasuri? Sau brățări?
- Bijuterii. - Îmi place catifeaua roșie.
- Îmi spune „Cartier”. - O ador.
Îți imaginezi toate inelele și toți cerceii tăi… Perfect.
Îmi place. M-aș putea obișnui cu asta.
Știi ceva? De aici, nu se vede nicio altă casă, decât…
Nimeni nu te-ar vedea ce faci în pat.
- Nu. - E foarte intim.
Da, chiar și pentru… Doamne!
De regulă, lumea nu reacționează așa.
- Nu te teme! - Visam cu ochii deschiși.
Să deschidem! Să vedem!
Ador piscina asta.
- Îmi place jacuzzi-ul. - Ce bine arată!
- Deci tu și Tyler ați plecat împreună. - De ce sunteți obsedați de mine și Tyler?
Fiindcă ați dansat și ne-am gândit
că v-ați distrat, ați plecat și n-ați mai venit.
Noi…
Toți erau convinși că v-ați pus-o.
- S-a discutat asta? - Da.
Interesant!
V-ați sărutat, iar apoi ați plecat.
- V-ați întors la hotel. - Da.
V-ați întors într-o cameră de la hotel?
- Toți aveam camere, da. - V-ați dus în aceeași cameră?
- Am stat în același hotel ca voi. - Știu, dar nu v-am văzut.
- Eu dansam. - Eu dormeam. În patul meu.
Cu cine?
Cu sticla mea mare de apă.
Cât de mare e sticla?
- Un pic peste medie sau…? - Este…
Polly te trage întotdeauna de limbă despre toate.
Am impresia că Polly știe totul despre toată lumea.
Și sunt o fire deschisă din multe privințe,
dar când e vorba de viața mea personală, ce a fost în San Diego, acolo rămâne.
Nu cred că îmi placi sfioasă.
- De parcă… - Nu sunt așa.
E tot ce îmi spui?
Tyler pleacă la Nashville și m-a invitat să petrecem puțin timp doar noi doi.
Mingea e în terenul lui.
El decide ce face cu ea.
- Polly! - Fie!
O să-mi imaginez eu ceva.
- Și o să visez la asta. - Romantism la greu!
Nu e romantic. E destrăbălare curată.
Și v-ați distrat de minune. Grozav!
Bine.
- Ne trebuie un șemineu. - Da.
- Ar fi frumos un șemineu. - Într-adevăr. Îmi place focul.
Cred că avem nevoie de puțină liniște după drama de la birou.
Ceva plutește în aer și s-au contaminat mulți de la birou.
- Ciudat. - Cred că de la Sean ni se trage.
Sean răspândește zvonuri și minciuni,
încearcă să provoace scandal
și l-am văzut făcând și spunând chestii nașpa.
- Și sunt aiureli. - Da.
Recent mi-a spus că Lisa și Austin l-au invitat la ei.
Lisa i-a făcut turte cu marijuana.
S-a simțit ciudat, iar apoi Lisa și Austin i-au sugerat
să participe la o partidă de sex în trei.
Da.
Ce naiba?
- Și că s-a jenat și a plecat. - Ce naiba?
Nu i-am spus lui Austin decât după ce el a aflat de la altcineva.
- Doamne! - Da.
- Deci e ditamai zvonul. - Da.
Dacă ar fi fost așa,
atunci de ce i-ar mai fi întrebat de un an pe Austin, Tyler și toți ceilalți
cum se face că nu mai sunt apropiați?
În repetate rânduri.
- Sper că și-a tăiat singur craca… - Vechile rahaturi.
- Și că o să pice, fiindcă… - Nu cred.
nu poți să-ți tai craca la nesfârșit
fără să trebuiască să dispari la un moment dat.
ORANGE COUNTY E DE VÂNZARE
Îmi plac animalele domestice. De-abia aștept să văd casa. Cică au capre.
- Nu cred că e o fermă adevărată, nu? - Ba cred că e.
3 DORMITOARE - 3,5 BĂI - 460 MP
PREȚ - DE STABILIT
- Ce? E o mașină! E o mașină? - Ce?
- Da, e un Lamborghini. - E cine cred eu?
- Uită-te la trepte! - O să cad.
În general, darămite când mă uit la tot în jur.
Sunt uituc.1974 Periscopio S.
- Lamborghini. Corect. - Cum ați adus-o? Prin luminator?
Da. Noroc cu arhitectul meu, că l-a proiectat cu 3,8 cm mai mare.
- Am folosit o macara. - Locul ăsta e o nebunie!
Incredibil, nu?
Richard e tipic pentru clienții mei.
E mare afacerist în Orange County. Are câteva malluri.
E un întreprinzător de succes, iar casa aceasta mi se potrivește perfect,
cu experiența mea de marketing. Aș fi omul potrivit să îi vând casa.
Doamne, este…
Incredibil! E o mașină?
- Nici nu te-am auzit. - Incredibil!
- Ce mai faci? - E ca o pisică.
Unde mă aflu? În Newport?
Unde am ajuns?
- Bună! - Nu-i așa?
- Bună! E fenomenală, nu? - E minunată!
Ce mai faci? El e Richard.
- Bună! Încântată. - Asemenea.
- Deci e adevărată? - Da. E fosta lui mașină.
Nu prea mergea, așa că s-a gândit să o pună pe perete.
Ca exponat.
- Ce? - O nebunie.
De-aia v-am chemat. Eu n-am mai văzut o astfel de proprietate.
- Cu podgorie, cramă. - Așa.
Rezervație, intimitate.
Încerc să stabilesc un preț care să reflecte valoarea casei.
E o proprietate unică.
Casele de aici, din Orange County, sunt ca yin și yang ale sudului.
Sunt construite diferit, stilul e diferit.
Scările! Doamne!
N-am mai văzut niciodată atâtea scări care să te trimită direct la spital.
După tot ce ai investit aici, cam ce preț crezi că te-ar mulțumi? În jur de 30?
Valoarea terenului și îmbunătățirile ar justifica acest preț, cred.
Dacă cineva vrea o podgorie cu cramă în Newport, cu greu mai găsește una.
- Absolut. - Până azi n-am mai vizitat una.
Am atâtea întrebări. Grădina e excepțională.
Terenul a fost donat statului California.
E o rezervație de 400 hectare, cu pădurari cu tot.
Avem râși, coioți.
- Doamne! - Suntem în natură.
E vestul sălbatic.
Ce minunăție!
- E o oază. - Nebunie, nu?
Nici nu mai știu unde mă aflu.
Știu că nu e la plajă, nu e pe coastă, dar pentru cine vrea propriul…
Ați văzut intrarea securizată?
- Da. - Aleea lungă. Multă intimitate.
- Să ne uităm! - Da.
Chiar că e ca în Jurassic Park!
Trebuie să vă avertizez.
E o uriașă țestoasă aligator aici.
Serios?
Are crapi koi pretutindeni aici. Numai ei valorează 3 milioane de dolari.
- Poftim? - Doamne! Trei milioane?
- Un crap koi așa de mare valorează mult. - Stai așa!
Are pești în valoare de trei milioane?
Nu știu dacă pot justifica, dar…
O libelulă mică!
Mă pot simți super într-un mediu cu care nu sunt obișnuită,
dar afară, în natură,
orice ce se târâie, alunecă, zboară, bâzâie sau mușcă vine la mine.
Da.
- Aia o să muște. - Îmi place mult. Serios.
Nu.
Nici pomeneală.
ALEEA CASA CAPRELOR
Uitați ce casă au caprele!
- Doamne! - Da.
1 DORMITOR - 0 BĂI - 7 MP
ATENȚIE LA PĂSTORIȚA NEBUNĂ
M-a privit fix, deci nu știu.
- Are dubii cu tine. - Da?
Și eu am cu ea.
Îmi plac animalele domestice de tot felul.
Caprele, iepurașii, toate animalele domestice.
- Mi-a ajuns. - E reciproc.
- Ce haios! - Salut!
- Cum te cheamă? - Eu le zic Billy.
Salut, Billy!
Tu ce preț crezi că ar trebui să stabilim? Oare 30 e bine?
- Cred că da. - Exact!
Dacă prinzi casa, Kayla te ajută la vizionarea cu brokeri.
- I-ai făcut praf. - Știu.
Absolut, da.
- Fără efort. - Da.
- A fost distracție. - Grozav.
Cea mai tare vizionare.
Iar vânzătorul era obsedat de tine.
- Te lăuda… - E foarte cumsecade.
…întruna, deci…
Îmi place. Mă unge pe suflet. Mersi.
Sean, cum a fost la petrecerea de după, la San Diego?
Voi de ce n-ați fost acolo?
- Eram frântă. - M-am simțit rău.
Da. Am trecut pe acolo.
A fost aiurea cu grupul ăla.
De cum am ajuns, am simțit că nu eram binevenit.
- Sunt tot timpul… - O clică.
Da. Am încercat să vorbesc cu Tyler despre focul de tabără, mai știți?
- Da. - Deci voiam să clarific lucrurile.
Am vorbit cu el și mi-am cerut scuze,
i-am spus că nu am vrut să-l rănesc și să se ajungă acolo.
Dar a fost foarte ciudat.
Tyler e foarte pornit. Mi-a spus că nu am experiență.
„Lucrez în domeniu de 12 ani.” Dar acum câteva luni mi-a spus
că a vândut prima casă fără taică-său. Și nu-i nimic!
Nu suntem aici ca să ne dăm mari între noi.
Așa e.
Făcea mișto de mine. Am lucrat în marketing 7, 8 ani.
Răutăți ca: „Nu e de tine. Nu meriți. Baftă să vinzi case. Vii din marketing.”
Experiența ta de marketing e perfectă.
Marketingul e crucial în imobiliare.
Atacurile lui erau tot mai personale,
mi-a spus că nu mă place, fără să zică de ce.
Și Gio și Austin s-au purtat aiurea fără măcar să fi vorbit cu ei.
Cu Austin n-am vorbit de un an.
Grupul ăla pare pus pe manipulat și răstălmăcit.
Asta nu face decât să creeze și mai mult haos la birou.
PROPRIETATEA LUI POLLY
Doamne!
Mi-am pârlit genele.
Bună!
Ai venit la țanc.
4 DORMITOARE - 5 BĂI - 330 MP
PREȚ 8.260.000 $
COMISION 247.800 $
- Ce faci? - Mă bucur să te văd. Tu?
- Bine. - Locul arată grozav.
Astăzi Gio aduce un cumpărător să îmi vadă casa de pe Ocean.
Tocmai am obținut o reducere uriașă de 760.000 $,
deci să sperăm că e ce trebuie ca să o vindem.
Mi-am pârlit genele cu chestia aia.
- Intră în fișa postului, nu? - Știu.
Lucrăm din greu. Nu cred că lumea își dă seama ce mult lucrăm.
- Sânge, efort, lacrimi. - Da.
- Dar dacă e cu banii jos, accept. - Da, are banii.
- Ce e cu el? - E un pic pretențios.
Vine din alt stat.
Vrea să ajungă pe jos de acasă la plajă, dar și să nu trebuiască să facă nimic.
Vrea să se poată muta cu periuța de dinți.
Ce să zic…
- S-ar putea. - Voilà!
Iată-mi cumpărătorul!
- Cum îl cheamă? - Ian.
Cel puțin, eu așa îi spun și nu m-a contrazis.
Bine că n-am venit și eu cu Porsche azi!
- Bună mutare! - A ta l-ar fi eclipsat.
- Bun-venit la noua ta casă! - Polly.
- Ce mai faci? Ian. Încântat. - Asemenea.
Bun-venit la posibila ta viitoare casă de la plajă.
Câte fandări până la plajă?
- Douăzeci și șapte. - Așa.
- Nisip… - Cine le-a făcut?
- Nu se vede pe ea că face? - Bun.
Ea nu e inclusă cu casa.
Deci avem un spațiu deschis la parter.
O bucătărie superbă cu o insulă mare din Calacatta Bella.
Pardoseală de stejar european peste tot.
Casă tradițională de coastă.
- Patru dormitoare, cinci băi. - Suprafața?
Cam 325 de metri pătrați, deci…
- E bine pentru zona asta. - Da.
Și pentru apropierea de plajă.
Dacă îți place, sugerez să spui repede.
De când am redus prețul, sunt mulți interesați.
- Când a fost asta? - Acum trei zile.
Trei zile. Așa.
- Să vedem restul! - Haideți!
Dormitorul tău principal.
Ian, imaginează-ți cum e să te trezești cu priveliștea asta.
Stai să vezi de sus! De acolo e incredibilă.
- Și mai și? - Mult mai tare.
Aici avem un bar cu iluminat ambiental și apoi…
Bun-venit în paradis!
- E paradisul. - Un chilipir.
- Ce zici, Ian? - Îmi place. Depinde de preț.
O să văd ce bun ești tu, că ea văd că e bună.
- Polly e tare. Deci… - Clar.
- Vă las. Mă găsiți jos. - Mersi, Polly.
- Îmi place mult. - Ian, dai lovitura cu casa asta.
Deși tocmai au redus prețul cu 700.000,
strategia mea ar fi să oferi vreo 7,7 milioane,
să lași o marjă să mai plusăm.
Să ne lași să putem face o contraofertă.
Nu vrem o contraofertă. Vrem să ne accepte oferta.
- În plus, cumpăr cu banii jos. - Da.
- Deci rezolvă! - Ești pe mâini bune!
Crede-mă! În regulă.
- Mersi din nou. - Ai ordinul. Cumpără-mi casa!
Să trăiți, căpitane!
- E perfect pentru ea. - Da.
- Dificultatea va fi prețul. - Așa.
Dar o să-ți pun totul în scris
și sunt optimist.
În ciuda găinațului de pe mâinile mele.
- Aduce noroc. - Așa e.
Da.
Da. Ce mai avem în restul zilei?
Încă îmi revin după San Diego.
- Vai! Și eu. - A fost…
- Ce rahaturi! - Știu.
Eu am făcut pe Cupidon cu Hall și Tyler.
- Da? - Flirtează de luni de zile.
- Au plecat împreună. - Așa…
- Și au coborât la micul-dejun împreună. - Mă și gândeam.
Aș fi șocată dacă nu și-au tras-o noaptea aia.
Nu e nicio îndoială că s-au dat huța.
- „S-au dat huța.” - Absolut.
Ia doi oameni sexy, plus niște băutură,
amestecă bine și știi ce va urma.
Sex.
Cred că o să-l mănânce de viu pe Tyler, dar…
- Lui o să-i placă. - Mult noroc!
Cui nu-i place să fie mâncat de viu?
- Mai vedem. - Așa e. Da.
- Bun-venit la Jane! - Mulțumesc.
APASĂ PENTRU ȘAMPANIE
- Bună! - Iat-o!
- Bună! Cum merge? - Ce faci?
- Tu? - Mă bucur să te văd!
- Și eu. - Și eu.
- Mersi. - Poftă bună!
- Mersi. - Cu plăcere.
Deci avem întâlnire?
Sărbătorim 13 ani de la prima întâlnire.
- De la prima întâlnire. - Da.
Am reușit. Suntem aici.
- Noroc! - Noroc!
- Vă iubesc! - Noroc!
E foarte bun.
- Delicios. - Excelent.
Treisprezece ani e mult. Locuiam în LA, aveam Harley-ul cu care am făcut accident.
Și ți-ai făcut boașele omletă.
- Dar tot am făcut gemene. - Cumva.
Cât m-am stresat că nu mai puteam avea copii! A fost jale.
- Scuze! - E albastru.
E un „Adios Motherfucker”?
E niște Curaçao albastru, de unde și culoarea asta frumoasă.
Știți ce doriți pentru început?
Da, vrem friptură.
- Cum să fie? - Medium.
- La fel. - Bine.
- Mersi. - Și eu.
Poftim!
- Noroc! - Noroc!
Am programat o vizionare pentru duminică.
O casă în Mesa Verde.
Îmi place cartierul ăla.
Da. E exact unde vrem să fim, dar e mult de lucru la ea.
N-o să avem bani, deci nu vom putea să o renovăm imediat,
dar am multe idei pentru viitor.
Dacă vând casa de pe Rico, comisionul e de peste 100.000 $.
Da.
Poate prind Ritz Cove. E o proprietate de 18 milioane.
Deci cu timpul o să închei mai multe vânzări și…
Locuim în ea în timp ce o renovăm?
Am locui acolo, iar când avem bani de renovat,
am putea face băile, știi…
Deci fetițele s-ar zbengui printre cuie…
- O să punem o bandă cu „Pericol”. - „Pericol!”
Bine. Scuze! Am adus friptura medium.
- Mersi. - Cu plăcere.
- Arată super. Mersi. - Mersi.
Am adus fileuri.
- Îți place domeniul? - Da. E mult.
Nu credeam să ajung să mai studiez pentru ceva în viața mea.
- Îmi amintesc. - Clar.
Și casele pe care le-ai văzut? Incredibile, nu?
Da, incredibile.
Dar pot să întreb ceva, ca să înțeleg?
- Da. - Știu că relația ta cu Tyler e praf.
Ai menționat ceva de Austin. Ce s-a întâmplat?
Că nu v-am văzut niciodată discutând în public.
Noi doi ne înțelegeam bine. Cred că el și nevastă-sa flirtează prea mult.
- El și nevastă-sa? - Cam flirtează.
Ia stai!
- Da. - Cu toată lumea?
Poate că da. Sunt un cuplu pus pe flirturi.
Poți să fii mai explicit?
- Te-ai simțit bine în San Diego? - Da.
Toată lumea părea pusă pe harță în seara aia, ca niște piranha.
E de la tequila. Cu tequila, biroul ăsta o ia razna.
La cine te referi mai precis?
Sean, categoric ca un piranha.
Nu știu. Nu prea mai vorbesc cu el, deci…
Ce s-a întâmplat? Nu îmi amintesc.
- În lumea voastră se întâmplă multe. - Nu știu dacă e așa.
Dar două surse de la birou mi-au spus niște lucruri
care mă fac să tremur, efectiv.
Ții minte când l-am invitat la noi pe Sean și ne-a spus că i-ar face plăcere?
- Ții minte? - Am făcut biscuiți.
Ai făcut biscuiți. Da, atunci.
A venit, am luat masa, ne-am jucat cu Oculus…
- Îmi amintesc. - Apoi s-a dus acasă.
Versiunea lui e foarte diferită.
El spune că a venit la noi,
l-am drogat cu biscuiți cu marijuana…
Biscuiți cu marijuana?
…și am încercat să facem sex în trei.
De parcă…
- Pe bune? - Mă scoate din minți.
Fiicele mele erau sus.
Tipul e dus cu capul rău de tot dacă a putut inventa așa ceva.
N-am mai făcut sex în trei și nu va fi cu tine, Sean.
- Crede că el va fi primul? - N-o să fii tu, amice.
Întâi și întâi, e însurat. Nici nu mi-ar fi trecut prin cap așa ceva.
Nu e treaba mea să judec dedesubturile relației cuiva.
Poți avea o căsnicie deschisă. Orice. E relația ta, faci ce vrei. Eu nu judec.
Dar el s-a purtat interesant cu mine în trecut. S-a dat la mine.
Dacă nevastă-sa mă atinge și zice că-s favoritul ei, se poate interpreta.
Am ales să nu mă amestec în așa ceva.
De ce credeți că m-am distanțat? Halucinează. N-au decât!
Nu înțeleg ce i-am făcut eu ca să vină cu zvonurile astea tâmpite.
Dacă se leagă de nevastă-mea și de copii, avem o mare problemă.
A întrecut măsura.
Și ce să vezi? Nu mi-a spus-o în față fiindcă nu poate.
Exact! Nu poate. De ce ar face-o?
Nu mi-o spune în față. Ia să-l văd!
Să-l văd venind la mine și încercând să îmi spună asta. Hai, Sean! Să te văd!
GRUPUL OPPENHEIM IMOBILIARE
Ce faci, fată?
- Bună! - Cum merge?
Bună! Ce mai faci?
- Bună! Toate bune? - Da. Ce faci?
Era să îmi pun o cămașă la fel.
- Ai început să studiezi? - Da, dar mi-e greu să mă concentrez.
Știu. Eu n-am mai dat un examen de la liceu.
- Da. - Să vedem… De fapt, îmi place asta.
- Ești dilie. - Sunt cam tocilară.
- Ce faceți, gașcă? - Maestre!
- Sincer, îmi place porecla. - Ce pantaloni albi!
Ce e cu ei?
- Nimic. - Maestrul.
Te așezi doar dacă ai vești bune pentru mine, Gio.
- Avem de discutat. - Începe cu opt?
Hai să vorbim! Hai să discutăm! Da.
- Masa de conferințe? - Da.
Mă gândeam...
Tu stai în capul mesei. Atunci, și eu.
- Vorbești serios? - Da.
Doamne! Bine.
Ești comodă?
Deci, avem o ofertă.
Vine cu banii jos. Escrow 14 zile, rezervă șapte zile.
Care e cifra?
7.700.000.
Știu. Cred că ne putem înțelege, Polly. Chiar cred.
- Doar că lipsesc 450.000. - Da.
Mărunțiș.
Bine. Revin imediat.
- Ce mai faci? - Bine. Tu?
Au trimis o ofertă.
Escrow 14 zile cu șapte zile rezervă pentru due diligence, banii jos.
Și prețul e 7,7.
- Dacă îmi trimit banii acum. - Bine, să văd ce pot face.
- Avem o contraofertă. - Bine.
7.950.
- Acceptabilă. - Cea mai bună și finală.
- Vedem ce zice. - Bine.
Transpir.
Ian, am o veste grozavă pentru tine.
Am prezentat, avem o contraofertă
de 7.950.000, ofertă finală.
Ce facem de aici încolo va fi la plesneală.
O să mă străduiesc, dar e la noroc.
O să încerc și te sun.
Îi place casa,
dar îi place și toată mobila.
Și vrea 7.925.000.
- Ăsta-i orgoliu! - Înțeleg.
Dacă vânzătorul tău acceptă să cedeze aici, batem palma.
- Dau un telefon. - Zi-i să fie mai matur!
Tot eu sunt. 7.925. Și vrea tot mobilierul.
- 25.000? - Știu, 25.000 e o chestie de orgoliu.
- Vorbim. - Nu sună bine.
Articolele pentru vizionare excluse. Te pun în legătură cu decoratorul.
- Preț? - A acceptat 7.925.
Așa te vreau! Îmi place.
Bine, rezolvăm restul. O să plătească Jason. Bravo!
- Vai! - Felicitări!
- Bine! - Mersi.
Mersi.
- E meritul lui Polly. - Compliment de maestru.
- Incitant! - Felicitări!
- Bravo vouă! - E recordul meu absolut.
- Serios? - Să fac actele!
Opt milioane! Îmi vine să…
Nu-s doi ani de când am certificat. Învață!
- Am înțeles. - Și tu poți.
- Fă cursul intensiv! - Îl fac.
Și îl știu pe dinafară.
- Bună! - Bună!
- Ce faceți? - Trebuie să vorbim.
Cum merge?
- Sean! - Bună!
- Deci aș putea… - Sean, trebuie să vorbim.
- Ce? - Vorbim afară.
- Aici? - Da.
- Pare serios. - Bravo!
Din senin. Hai să discutăm!
Nici n-a apucat…
să-și lase lucrurile.
Ce am ratat?
Știe cineva ce se întâmplă?
Ce este?
- Am auzit că umbli cu zvonuri. - Despre ce, Austin?
- Nu face pe prostul! - Nu fac. Ce zvonuri?
- Recunoaște ce ai spus! - Ce zvonuri?
Recunoaște ce ai spus!
- Recunoaște! - N-am timp de asta acum.
- Pleci pur și simplu. - Nu plec.
Vrei să îi implici pe toți fiindcă vrei atenție?
Trebuie să fie între noi.
Hai să vorbim! Ești un laș, futu-i!
Laș!
Ce este?
Inventează rahaturi și e un laș afurisit, asta e.
Nu… Sunt prietenă cu Sean. Deci nu vreau să aud.
Jarvis, nu vorbesc cu tine, da?
Vorbești cu tot biroul, inclusiv cu mine.
Vorbeam cu Sean.
- L-ai făcut în tot felul. - Pot să-i spun laș.
Da, poți. Ziceam doar să n-o faci în gura mare.
- Am notat. - Ce este, Austin?
- Da, ce se întâmplă? - Ce e între voi?
A lansat un zvon afurisit.
- Despre tine? - Ce zvon?
Nu vreau să îl răspândesc, ci să discut cu el.
- A spus niște tâmpenii. - Ce ciudat!
Nu știu. Vrei să vorbești cu el, iar el fuge? Asta vorbește de la sine.
Nu întotdeauna.
- S-a întors. - E aici.
Poate vrea să vorbiți?
- Bună! - Bună!
- Ești gata? - Da, dar e cam brusc.
- Ce este? Și spune-mi… - Hai să vorbim!
Despre ce? N-am chef de ghicitori.
- Ghicitori? - Hai să vorbim, Austin!
Bine, Sean.
- Să vorbim! - S-a făcut!
- Unde vrei să vorbim? - Chiar aici.
Spune-mi despre ce! Vrei să discutăm serios, așa facem.
- Serios. - Ce s-a întâmplat?
- Știi ce s-a întâmplat. - Spune! Nu mă mai joc.
Aici nu ne jucăm.
- Spune-mi! - Calmează-te!
Ai întrecut măsura și nu accept asta.
- Ce măsură? - Știi foarte bine.
Nu știu despre ce vorbești. Spune!
- Știi bine. - Despre ce vorbești? Spune-mi!
- Termină cu joaca! - Bine.
- Ce? - Haide!
Nu știu ce zvon inventezi…
- Nu inventez. - …vii la mine. Austin!
Mi-au spus mai mulți.
Încerci să o dai la întors.
- Dacă e… - Ce să dau la întors?
- Ce anume? - Austin, vreau fapte.
Spune-mi ce zvon am inventat. Nu vă bârfesc pe tine și Lisa.
- Stai! - Nu face pe prostul!
Nu vrei să audă tot biroul, iar ușa e deschisă.
- Vrei să o închidem? - Cum naiba se închide?
O închid eu.
- Spune-mi textual ce am zis. - Știi bine.
- Recunoaște! Am fost amici. - Spune!
- Știi despre ce vorbesc. - Chiar vrei asta?
- Despre ce vorbești? - Chiar vrei asta?
- Privește-mă în ochi! - Da.
Austin, dacă ai tupeul să pomenești asta…
- Nu. - De ce vii cu zvonuri?
Când eram amici, mi-ai spus ce-ți place ție și soției tale.
Nu-mi pasă dacă faceți sex în patru…
- Tu vorbești serios? - Pe bune?
- Ăsta e adevărul. - Deci chiar ai inventat asta.
Ușile alea închise nu ajută.
N-am făcut-o în trei niciodată.
- Te superi că refuz. - Eu m-am dat la tine?
Ce?
- Ești dezgustător! - Ba tu. Și un mincinos.
Nu ești sexy. Nu m-aș da la tine niciodată.
Nu. Știi ceva?
Ești ultimul la care m-aș da.
Cum adică?
Nu te las să mă iei cu de-astea când te dai la mine.
Eu, la tine?
- M-ai privit în ochi… - Copiii mei erau sus.
„Ce ți-aș face dacă n-aș fi însurat!”
- Ți-am spus că nu vreau. - Ce naiba?
- Voi sunteți în bisericuța voastră. - Delirezi.
- Te-am atins vreodată? - Dar eu?
Atunci care e problema?
Inventezi că eu și nevastă-mea voiam să te futem…
Ați spus că experimentați. Că sunteți deschiși la încă un bărbat.
N-am marșat. De-aia n-am mai vorbit cu tine.
- Tu vorbești serios? - Nici să nu încerci!
- Chiar inventezi asta? - Ba tu.
- Nu mă face! - Chiar inventezi asta?
- La naiba! - Dă-te!
- Tyler! - Trebuie…
O dai la întors fiindcă te-am dat de gol.
Atunci, haide!
Dacă nu vrei s-o pățești, termină!
Austin! Gata!
Trebuie să terminați amândoi.
Dacă ești așa de atent, vinde naibii o casă!
- O dai la întors. - Mi se rupe dacă o încasează.
Delirați toți.
Ai nevoie de atenție fiindcă nu vinzi nimic.
E culmea!
Acum inventezi lucruri despre familia mea? Nu-ți permit.
Nu inventez, Austin. Nu vorbesc despre familia ta.
Nu îmi pune cuvinte în gură! Sunteți duși cu capul.
- Idiotul! - Sean, mai bine pleci.
Ce mediu de lucru e ăsta?
Tocmai mi-a spus că m-am dat la el și că eu și Lisa voiam să facem sex cu el.
- Poftim? - Ce naiba?
- Așa a spus. - N-a fost la muncă.
De ce te iei de mine?
Fiindcă m-am săturat de toate astea.
E un mediu oribil. Se transformă într-un bordel.
Voi umblați cu șușanele…
Și ce invenții…
- Austin te-a invitat la el acasă. - Nu începe, Alex!
- Delirează. E nebun. - Ce naiba se întâmplă?
Nu te atinge de el, că o să dai de belea!
M-aș simți la fel…
Și mă oftic dacă faceți sex în trei sau în patru. Noi n-am fost invitați.
- Haide! Invită-mă! - Boule!
Dacă era așa, recunoșteam fără probleme.
Sunt un om sincer. Dar dacă cineva spune minciuni, asta mă enervează.
Știu. Dar hai să ne calmăm!
- Să ne liniștim! - Bine.
Nu inventez zvonuri neadevărate. Pe familia mea, pe viața mea!
Pe familia mea! N-aș inventa așa ceva. Niciodată.
Sean trebuie să plece.
El și nevastă-sa s-au mai dat la mine. „Ești favoritul meu. Ești drăguț…”
Nu… Te implor. Nu face asta!
Ce naiba urmăriți?
O să ajungi la pușcărie, la naiba.
Sean!
Ar trebui să-ți fie rușine! Ai tupeu, nu glumă!
Să vii așa la mine.
- Taci naibii! - Nu sunteți genul meu. Nici n-o să fiți.
- Sean, ajunge! - Rușine!
Calmează-te!
- Dacă ai fi ultimul pe Pământ… - Te implor. Nu!
- Sigur. La fel. - Chiar ultimul.
Atunci, de ce vorbești de asta?
- Tu ai adus vorba. - Ieși!
- Și Sean lucrează aici! - Serios.
- Ba nu! - Nu acum.
- Termină! - E…
Haideți!
- Vezi ce pățesc? - Hai să plecăm noi!
V-am exclus din viața mea și am fost un prieten adevărat.
Mersi că ne-ai exclus. Lasă-ne așa! Vezi-ți de treabă!
V-am lăsat!
- Bea ayahuasca și… - Ce tupeu!
- Rușine! - Inventează lucruri. N-ai decât!
Mi-ai scris pe Instagram „Mișto picioare.”
Arată-mă! Nu e… „Mișto picioare”?
Vino aici. Uite! „Ce picioare!”
Tu ai comentat la toate pozele mele. Uite!
Fiindcă mergeam la sală, iar picioarele tale sunt uriașe!
E un compliment! Nu înseamnă că vreau să te fut.
- Nu m-aș da la tine și la nevastă-ta. - Doamne!
Ți-e jenă că te-am dat de gol.
Nu! Ești ciudat!
Sigur, spune-mi „ciudat”! Ce altceva mai ai?
Inventează, amice!
Nu te jena!
- Nu vreau să bat pe cineva. - Pleci?
- Da, mă duc să beau ceva. - Bine.
- Nu-l las să bea singur. - Să mergem!
Bine.
- Pa! - Sunt multe lucruri neclare.
Nu spun cine are dreptate și cine nu.
Tu și grupul tău ați procedat greșit de atâtea ori. Recunoaște-o!
Nu mă ataca pe mine din cauza lui Austin!
Eu am fost prietenos, amabil și respectuos în birou.
Și am încercat să ignor comportamentul greșit din jur.
Austin flirta cam prea mult cu mine.
Mă amesteci…
Da, e ciudat, Sean. Sunt de acord. E aiurea.
Eu plec. Totul e răstălmăcit aici. Nu pot.
- Am principii și nu e genul meu. - E între tine și Austin.
- Să-ți dau un exemplu. - Atât.
Nu mai pot asculta porcăriile astea. Plec.
- Discută cu el între patru ochi. - Nu fac asta.
Să vină el la mine. Eu n-o fac.
Nu vreau să fiu amestecată, așa că plec.
- O idee bună. - Plec. Pe curând!
Îmi pare rău că treci prin asta.
Spunea asta întruna. Știu ce gândește.
- Și atunci vii cu asta? - Pe curând!
- Te-a agresat. Efectiv… - Mă agresa.
Nu știu ce a vrut.
E clar că are probleme cu agresivitatea.
- Ce-a fost asta? - Clocotește de furie.
Știu ce făcea pe vremuri. Nu mă privește.
- Și el știe. Probabil de-aia e furios. - Da.
Subtitrarea: Nicu Teodorescu