‫יש לי פוסט טראומה‬ ‫כי פעם עברתי פה מדלת לדלת לאתר לקוחות.‬
‫באמת? השגת עסקאות?‬
‫מכרתי כמה, כן,‬ ‫אבל התחת שלי היה הרבה יותר גבוה אז.‬
‫תראי את הידית.‬
‫מהמם.‬
‫איזה נוף!‬
‫תראי את הפות הגדול.‬
‫זה באמת נראה כמו פות.‬ ‫זה מאוד מסביר פנים.‬
‫פשוטו כמשמעו.‬
‫זה…‬ ‫-היא יולדת.‬
‫- חמישה חדרים, 7 חדרי אמבט, 407 מ"ר -‬
‫חמישה חדרי שינה. אני חושבת‬ ‫שטיילר אמר שהמחיר הוא 12 מיליון.‬
‫רואים שרווק תכנן את הנכס הזה.‬
‫מאה אחוז.‬ ‫-הייתי מהמרת על זה.‬
‫אני בעניין.‬
‫הקונה שלי הוא רווק.‬ ‫-מושלם.‬
‫ויש בריכה. זה הדבר‬ ‫היחיד שהלקוח שלי נחוש לגביו,‬
‫שתהיה בריכה.‬
‫אבל זה מגע נחמד מאוד,‬ ‫עם תאורת האווירה הנסתרת.‬
‫אני חושבת שהוא בנה את הנכס‬ ‫כדי לעבור לגור בו.‬
‫כשמישהו בונה נכס כדי לעבור לגור בו,‬
‫הוא תמיד יעצב אותו טוב יותר‬ ‫מאשר נכס שמיועד למכירה.‬
‫כן.‬ ‫-את יודעת?‬
‫אני מתה על המטבח.‬
‫השמלה שלך מתאימה לכל הדירה הזאת.‬ ‫-כן?‬
‫הטוסיק של השמלה ממוקם על הטוסיק?‬
‫לא שמתי לב שזה טוסיק.‬
‫זה גוף.‬ ‫-רואה? כן, זה גוף.‬
‫אבל זה נראה כאילו חרבנת.‬
‫באמת?‬ ‫-כן.‬
‫הישבן במקום הנכון, אבל יש לך… באמצע.‬
‫אלוהים. חרבנתי על עצמי?‬
‫אני לא יודעת. כנראה.‬ ‫-זו לא תהיה הפעם הראשונה.‬
‫זו מרפסת גדולה.‬
‫אני מתה על זה. זה מהמם ושקט.‬ ‫-כן.‬
‫יש לך פרטיות. אני רוצה לראות את הבריכה.‬
‫כן, בואי.‬ ‫-אוקיי.‬
‫תראי את הבר!‬ ‫-זה יפהפה. אני אוהבת בר טוב.‬
‫זה מהמם…‬
‫תראי איזה גדול זה…‬ ‫כמה זמן לדעתך ייקח לנו להוריד בקבוק כזה?‬
‫ערב אחד. או בוקר.‬
‫חדר השינה הראשי מהמם.‬ ‫תראי את הארון!‬
‫זה מדהים.‬
‫זה רעיון טוב.‬ ‫-זה נהדר.‬
‫זה לשעונים? או צמידים?‬
‫פשוט תכשיטים באופן כללי.‬ ‫-אני אוהבת קטיפה אדומה.‬
‫זה צועק "קרטייה".‬ ‫-אלוהים, אני מתה על זה.‬
‫את יכולה לדמיין את כל הטבעות‬ ‫והעגילים שלך פה… זה מושלם.‬
‫אני מתה על זה. אני יכולה להתרגל לזה.‬
‫את יודעת מה? מכאן,‬ ‫אי אפשר לראות שום בית אחר מלבד…‬
‫אף אחד לא יכול לראות‬ ‫מה אתה עושה במיטה הזאת.‬
‫לא.‬ ‫-נכון? יש פרטיות.‬
‫כן, אפילו בשביל… אלוהים!‬
‫אלוהים!‬ ‫-זו לא התגובה שאני מקבלת בדרך כלל.‬
‫אל תפחדי.‬ ‫-הייתי עמוק בתוך הדמיון שלי.‬
‫בואי נפתח. בואי נראה.‬
‫אני אוהבת את הבריכה.‬
‫אני אוהבת את הג'קוזי.‬ ‫-תראי איזה מושלם.‬
‫אז את וטיילר… עזבתם יחד.‬
‫מה האובססיה של כולם לטיילר ולי?‬
‫כי את משתובבת, ואנחנו כאילו…‬
‫העניינים התחממו‬ ‫ואז הלכתם יחד ולא ראינו אתכם שוב…‬
‫אנחנו…‬
‫כולם אמרו, "הם בהחלט הזדיינו".‬
‫זה היה ממש נושא שיחה?‬ ‫-כן.‬
‫מעניין.‬
‫אבל התנשקתם, ואז עזבתם.‬
‫חזרתם למלון.‬ ‫-כן.‬
‫חזרתם לחדר במלון?‬
‫לכולנו היו חדרים, כן.‬ ‫-הלכתם לאותו החדר?‬
‫ישנו באותו מלון כמוך.‬ ‫-אני יודעת, אבל לא ראינו אתכם.‬
‫אני רקדתי.‬ ‫-אני ישנתי. ישנתי במיטה שלי.‬
‫עם מי ישנת?‬
‫עם בקבוק המים הגדול שלי.‬
‫כמה גדול הבקבוק?‬
‫קצת יותר גדול מהממוצע או…?‬ ‫-אני… זה…‬
‫פולי תמיד מנסה להשיג מידע על הכול.‬
‫מרגיש לי שפולי יודעת הכול‬ ‫על העניינים של כולם.‬
‫ובכנות, אני ספר פתוח עם הרבה דברים,‬
‫אבל כשזה מגיע לחיים האישיים שלי,‬
‫מה שקורה בסן דייגו נשאר בסן דייגו.‬
‫אני לא ממש מתחברת לאלכס הביישנית.‬
‫-כאילו…‬ ‫-אין אלכס ביישנית.‬
‫זה כל מה שאקבל?‬
‫לטיילר יש נסיעה לנאשוויל בקרוב,‬
‫והוא הזמין אותי לבלות‬ ‫קצת זמן אחד על אחד ביחד.‬
‫הכדור במגרש של טיילר.‬
‫מה שהוא עושה עם הכדור תלוי בו.‬
‫פולי…‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אמציא סיפור משלי בראש‬
‫ואחיה מזה.‬ ‫-תצרי לך איזה סיפור רומנטי שבא לך.‬
‫זה לא רומנטי. זו טינופת טהורה.‬
‫ואת נהנית מאוד. היה לך ממש כיף.‬
‫אוקיי.‬
‫-אנחנו צריכים מדורת גן.‬ ‫-כן, נכון. צריך…‬
‫כן, מדורת גן תהיה נחמדה פה.‬ ‫-כן, זה יהיה נחמד. אני אוהבת אש.‬
‫כן, אני מרגישה שאנחנו צריכים קצת‬ ‫שקט אחרי הדרמה במשרד.‬
‫כאילו יש רעל במשקה,‬
‫ולא מעט אנשים במשרד שותים מהמשקה.‬
‫זה מוזר.‬ ‫-אני חושבת ששון מרעיל את המשקה.‬
‫שון מספר שמועות על אנשים, מפיץ שקרים,‬
‫מנסה ליצור את הדרמה,‬
‫וראיתי אותו עושה ואומר דברים דפוקים.‬
‫והכול המצאות.‬ ‫-כן.‬
‫לא מזמן הוא סיפר לי שליסה ואוסטין‬ ‫הזמינו אותו לבית שלהם.‬
‫ליסה הכינה לו עוגיות מריחואנה.‬
‫הוא הרגיש ממש מוזר, ואז ליסה ואוסטין רמזו‬
‫שהם רוצים לעשות איתו שלישייה.‬
‫כן.‬
‫מה לעזאזל?‬
‫והוא הרגיש כל כך לא בנוח, שהוא עזב.‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫ולא סיפרתי על זה לאוסטין‬ ‫עד שאוסטין אמר שהוא שמע את זה ממישהו אחר.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן.‬
‫אז זו ממש הפצת שמועה.‬ ‫-כן.‬
‫אם הסיטואציה הזו קרתה,‬
‫אז למה בשנה האחרונה‬ ‫הוא שאל את אוסטין וטיילר וכולם,‬
‫"פעם ממש הסתדרנו.‬ ‫למה אנחנו לא יכולים פשוט להיות חברים?"‬
‫שוב ושוב?‬
‫אני מקווה שהוא שרף מספיק גשרים…‬ ‫-אותו חרא, יום אחר.‬
‫…בשביל לסלק את עצמו, כי…‬ ‫-לא נראה לי.‬
‫…יש כמות מוגבלת של גשרים שאתה יכול לשרוף‬
‫לפני שתצטרך לעוף מהעיר.‬
‫- מסמנים את אורנג' קאונטי -‬
‫אני אוהבת חיות משק,‬ ‫אז אני מתרגשת לראות את הנכס הזה.‬
‫שמעתי שיש עזים.‬
‫אני לא חושבת שזו חווה אמיתית, נכון?‬
‫לא, אני חושבת שכן.‬
‫- שלושה חדרים, 3.5 חדרי אמבט, 465 מ"ר -‬
‫- המחיר ייקבע בהמשך -‬
‫מה? יש פה מכונית! זו מכונית?‬ ‫-מה?‬
‫כן, זו למבורגיני.‬ ‫-אלה מי שאני חושב שהן?‬
‫תראי את גרם המדרגות הזה!‬ ‫-אלוהים, אני אפול.‬
‫קודם ליפול במדרגות‬ ‫ואז מרוב התפעלות.‬
‫אני תמיד שוכח. פריסקופיו אס משנת 1974.‬
‫למבורגיני, נכון.‬ ‫-איך הכנסת אותה פנימה?‬
‫דרך חלון התקרה?‬
‫כן, למרבה המזל, האדריכל שלי‬ ‫תכנן את זה עם רווח של 3.8 ס"מ.‬
‫הורדנו אותה עם מנוף.‬ ‫-אלוהים, המקום הזה מטורף!‬
‫נכון שזה משוגע?‬
‫ריצ'רד הוא לקוח אופייני לקהל שלי.‬
‫הוא שחקן גדול באורנג' קאונטי.‬
‫הוא הבעלים של כמה מהקניונים.‬ ‫הוא יזם מצליח מאוד,‬
‫והבית הזה ממש מתאים לי,‬
‫במיוחד עם הרקע שלי בשיווק.‬ ‫אני יודע שאוכל להתאים מאוד‬
‫לייצג את הנכס שלו.‬
‫- קיילה -‬
‫אלוהים, מה זה…‬
‫אלוהים אדירים. זו מכונית?‬
‫תראי אותך. נכנסת בשקט.‬ ‫-חבר'ה, זה מדהים!‬
‫מה שלומך?‬ ‫-היא כמו חתולה.‬
‫איפה אני? אני בניופורט?‬
‫לאן שיגרו אותי?‬
‫היי!‬ ‫-נכון?‬
‫היי! נכון שזה נפלא?‬ ‫-אלוהים, זה מדהים.‬
‫מה שלומך? זה ריצ'רד.‬
‫היי, ריצ'רד. נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫אז זה אמיתי? מה?‬ ‫-כן, זו הייתה המכונית הישנה שלו.‬
‫הוא אמר, "היא לא עבדה טוב,‬ ‫אז הצבתי את זה על הקיר."‬
‫היא הפכה לאמנות.‬
‫מה?‬ ‫-זה מטורף.‬
‫כן. לכן רציתי שתבואו.‬ ‫מעולם לא ראיתי נכס כזה.‬
‫עם הכרם, היקב.‬ ‫-נכון.‬
‫בשמורת טבע, יש הרבה פרטיות.‬ ‫אני מנסה להבין איך לתמחר נכון‬
‫עבור מה שמקבלים מבחינת ערך הבית.‬
‫כן. זה נכס ייחודי מאוד.‬
‫כלומר, הבתים כאן באורנג' קאונטי,‬
‫הם כמו היין ויאנג בין הדרום.‬
‫כלומר, זה בנוי אחרת, הסגנון שונה.‬
‫המדרגות, אלוהים.‬
‫מעולם לא ראיתי כל כך הרבה גרמי מדרגות‬ ‫שהם באמת פשוט בקשה להישלח למיון.‬
‫אחרי כל מה שהשקעת בבית,‬ ‫מה המחיר שאתה חושב שכרגע‬
‫תרגיש בנוח לתמחר אותו? בערך 30?‬
‫ערך הקרקע והשיפורים כאן‬ ‫בהחלט ראויים למחיר הזה, אני חושב.‬
‫אם מישהו רוצה כרם ויקב בניופורט ביץ',‬
‫סיכוי קלוש שימצא מקום כזה.‬
‫בהחלט.‬ ‫-אף פעם לא הייתי באחד עד לנכס הזה.‬
‫יש לי כל כך הרבה שאלות.‬ ‫קודם כול, החצר האחורית יוצאת מן הכלל.‬
‫אז זה נתרם למדינת קליפורניה, בעיקרון.‬
‫זו שמורה אקולוגית בגודל 4,000 דונם.‬ ‫יש כאן פקחים.‬
‫יש לנו פה חתולי בר, זאבי ערבות.‬
‫אלוהים.‬ ‫-אנחנו בטבע כאן.‬
‫זה המערב הפרוע כאן.‬
‫זה מטורף!‬
‫זה נווה מדבר.‬ ‫-זה לא משוגע?‬
‫אני מרגישה שאני אפילו לא יודעת איפה אני.‬
‫נכון שאנחנו לא על החוף,‬ ‫זה לא נכס חוף,‬
‫אבל אני מרגיש שמהבחינה של להשיג…‬
‫ראיתן את הכניסה הפרטית הסגורה…‬
‫כן.‬ ‫-השביל הארוך. יש פשוט פרטיות מלאה.‬
‫בואו נעשה סיבוב.‬ ‫-אוקיי.‬
‫זה ממש כמו פארק היורה!‬
‫טוב, אני צריך להזהיר אתכן.‬
‫יש כאן צב רצחני ענקי.‬
‫באמת?‬
‫יש לו דגי קוי במקומות שונים בנכס.‬
‫הוא אמר שיש פה דגי קוי‬ ‫בשווי 3 מיליון דולר.‬
‫אוקיי. מה?‬ ‫-אלוהים. 3 מיליון?‬
‫קוי בגודל כזה כשלעצמו שווה הרבה.‬ ‫-רגע. שנייה.‬
‫דגים בשווי 3 מיליון דולר?‬
‫לא יודעת אם אוכל‬ ‫להצדיק את זה, אבל… אלוהים.‬
‫שפירית קטנה!‬
‫אני יכולה לשגשג בסביבה שהיא,‬ ‫אתה יודע, לא מוכרת לי,‬
‫אבל כשאני בחיק הטבע,‬
‫כל מה שזוחל, רץ, עף,‬ ‫מזמזם, או שעומד לנשוך אותך,‬
‫הוא בא אליי.‬
‫כן.‬
‫הוא נראה עצבני.‬ ‫-אני אוהבת את זה כל כך. באמת.‬
‫לא.‬
‫אין מצב.‬
‫- בית העיזים -‬
‫תראו את בית העיזים הזה.‬
‫אלוהים.‬ ‫-כן!‬
‫- חדר אחד, אפס חדרי אמבט, 6.5 מ"ר -‬
‫- כאן מפטרלת גברת עז משוגעת -‬
‫היא הסתכלה עליי בצורה עקומה,‬ ‫אז אני לא יודעת.‬
‫היא לא בטוחה לגבייך.‬ ‫-כן?‬
‫גם אני לא בטוחה לגביה.‬
‫אני אוהבת חיות משק מכל הסוגים.‬
‫העיזים והארנבים, כל סוג של חיות משק.‬
‫אני בסדר.‬ ‫-זה הדדי.‬
‫זה ממש מצחיק.‬ ‫-היי!‬
‫מה שמך?‬ ‫-אני אקרא לכולם בילי.‬
‫היי, בילי.‬
‫מה המחיר שלדעתך אנחנו צריכים לנקוב?‬ ‫לדעתך 30 מיליון זה טוב?‬
‫אני חושבת שכן.‬ ‫-בדיוק!‬
‫ברגע שתקבל את הנכס הזה,‬ ‫קיילה תצטרך לעזור לך עם הבית הפתוח.‬
‫הפצצת.‬ ‫-כן, אני יודעת.‬
‫לגמרי, כן.‬
‫בלי מאמץ!‬ ‫-ממש ככה.‬
‫היה כיף, כן.‬ ‫-זה היה מדהים.‬
‫האירוע הכי טוב שהייתי בו.‬
‫אלוהים, והמוכר היה אובססיבי לגבייך.‬
‫הוא לא הפסיק לשבח אותך…‬ ‫-הוא ממש מגניב.‬
‫…כל הזמן, אז…‬
‫איזה כיף לשמוע. זו מוזיקה לאוזניי.‬ ‫תודה.‬
‫שון, איך היה האפטר-פארטי בסן דייגו?‬
‫למה לא הייתן שם?‬
‫הייתי ממש עייפה.‬ ‫-לא הרגשתי טוב.‬
‫כן. קפצתי לביקור.‬
‫היה ממש מביך עם הקבוצה הזאת.‬
‫הגעתי לשם ומיד לא הרגשתי רצוי איתם.‬
‫כי הם תמיד…‬ ‫-בחבורה של עצמם.‬
‫כן. אז ניסיתי לדבר עם טיילר‬
‫כי, כמובן, אתן זוכרות מה קרה במדורה?‬
‫כן.‬ ‫-כן, אז ניסיתי לטהר את האווירה.‬
‫אז דיברתי איתו וכמובן שהתנצלתי כי אמרתי,‬
‫"היי, נגעתי בנקודה רגישה.‬ ‫לא התכוונתי שזה ילך למקום הזה,"‬
‫אבל זה היה ממש מוזר.‬
‫טיילר היה אינטנסיבי.‬ ‫הוא אמר, "אין לך ניסיון".‬
‫"אני בתעשייה הזאת כבר 12 שנה."‬ ‫אבל הוא הסביר לפני כמה חודשים‬
‫שמכר את הנכס הראשון שלו בלי אבא שלו.‬
‫זה לא חשוב.‬
‫אנחנו לא כאן כדי להשוות,‬ ‫"אני יותר טוב ממך. תסתכל עליי".‬
‫כן.‬
‫הוא צחק על הרקע שלי בשיווק.‬ ‫עבדתי בשיווק שבע, שמונה שנים.‬
‫הוא המשיך להקניט.‬ ‫"אתה לא זה. אתה לא ראוי לזה."‬
‫"בהצלחה במכירת נדל"ן, אתה מגיע משיווק."‬
‫הרקע השיווקי שלך מושלם לזה.‬
‫שיווק הוא הכול כשמדובר בנדל"ן.‬
‫הוא המשיך לרדת ברמה,‬ ‫ואז אמר שהוא לא מחבב אותי‬
‫ושיש לו בעיות איתי, אבל לא פירט למה.‬
‫ואפילו לא דיברתי עם ג'יו ואוסטין,‬
‫ואפילו הם מתנהגים מוזר.‬
‫לא הסתובבתי עם אוסטין כבר שנה.‬
‫זה כאילו שהקבוצה הזאת עובדת במשרה מלאה‬ ‫בניסיון לתמרן ולעוות דברים.‬
‫אז זה יוצר יותר,‬ ‫אני לא יודעת, מהומה במשרד.‬
‫יותר בלאגן.‬
‫- הנכס של פולי -‬
‫אלוהים!‬
‫נשרפו לי הריסים.‬
‫שלום!‬
‫שלום לך.‬
‫תזמון מושלם.‬
‫- ארבעה חדרים, 5 חדרי אמבט, 332 מ"ר -‬
‫- מחיר: 8,260,000 -‬
‫- עמלה: 247,800 דולר -‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב לראות אותך. מה שלומך?‬
‫אני בסדר.‬ ‫-מצוין. המקום נראה נהדר.‬
‫היום ג'יו מביא את אחד הקונים שלו‬ ‫לראות את הנכס היפה שלי באושן.‬
‫עשינו הנחה גדולה במחיר של 760,000 דולר,‬
‫אז אני מקווה שזה מה שצריך‬ ‫כדי למכור את הנכס הזה.‬
‫כמעט הורדתי את הריסים שלי עם החום הזה.‬
‫טוב, את יודעת, זה חלק מהעבודה, נכון?‬
‫אני יודעת.‬
‫אנחנו עובדים קשה. אני לא חושב‬ ‫שאנשים מבינים כמה קשה העבודה שלנו לפעמים.‬
‫דם, יזע ודמעות.‬ ‫-כן.‬
‫אך אספוג את זה עבור קונה במזומן.‬ ‫-כן, הוא משלם במזומן.‬
‫מה הקטע שלו?‬ ‫-הוא קצת בררן.‬
‫הוא מגיע מחוץ למדינה.‬
‫הוא רוצה מקום שממנו הוא יכול ללכת לחוף,‬
‫אבל הוא גם לא רוצה לעשות שום דבר בנכס.‬
‫הוא רק רוצה לעבור‬ ‫לגור עם מברשת השיניים שלו.‬
‫טוב, כלומר…‬
‫אולי זה הנכס.‬ ‫-בבקשה.‬
‫והנה הקונה שלי.‬
‫איך קוראים לו?‬ ‫-איאן.‬
‫כך אני קורא לו, לפחות.‬ ‫הוא מעולם לא התווכח איתי.‬
‫אני שמח שלא הגעתי לפה בפורשה שלי, אחי.‬
‫איש חכם. יותר חכם ממני.‬ ‫-כי הרכב הזה משאיר לה אבק.‬
‫היי. ברוך הבא לביתך החדש.‬ ‫-זו פולי.‬
‫מה שלומך? איאן. נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫ברוך הבא לבית החוף העתידי הפוטנציאלי שלך.‬
‫כמה מכרעים זה עד לחוף?‬
‫עשרים ושבעה.‬ ‫-עשרים ושבעה.‬
‫כן, החול…‬ ‫-מי עשה את המכרעים?‬
‫לא רואים שהיא עושה אותם?‬ ‫-אוקיי.‬
‫היא לא מגיעה עם הבית, מצטער.‬
‫אז יש לנו חלל פתוח בקומה התחתונה.‬
‫מטבח מהמם עם אי גדול מאבן קלקטה בלה.‬
‫רצפות אלון אירופאיות בכל הבית.‬
‫ממש בית חווה על החוף.‬
‫ארבע מיטות, חמישה חדרי אמבט.‬ ‫-מה השטח של הבית?‬
‫בערך 330 מ"ר, אז…‬
‫שזה נחשב מצוין לאזור הזה…‬ ‫-כן.‬
‫וגם הקרבה לחוף במחיר הזה.‬
‫אם הנכס מוצא חן בעינייך,‬ ‫אני מציעה שתתקדם מהר.‬
‫מאז שהורדנו את המחיר,‬ ‫יש לנו הרבה מתעניינים.‬
‫לפני כמה זמן זה קרה?‬ ‫-לפני שלושה ימים.‬
‫שלושה ימים. אוקיי.‬
‫בוא נלך לראות את השאר.‬ ‫-קדימה.‬
‫זה חדר השינה הראשי שלך.‬
‫איאן, תדמיין את עצמך מתעורר כאן‬ ‫ומסתכל על הנוף הזה בבוקר.‬
‫חכה עד שתעלה למעלה.‬ ‫הנוף למעלה מדהים.‬
‫זה משתפר?‬ ‫-זה הרבה יותר טוב מזה.‬
‫אז כאן למעלה, יש לנו בר בהתאמה אישית‬ ‫עם תאורת אווירה, ואז…‬
‫ברוך הבא לגן עדן.‬
‫זה גן עדן.‬ ‫-זו גולת הכותרת.‬
‫מה אתה חושב, איאן?‬ ‫-אהבתי. זה יסתכם במספרים.‬
‫נראה כמה אתה טוב,‬ ‫כי אני יכול לראות שהיא טובה.‬
‫פולי נהדרת. אז…‬ ‫-אין ספק.‬
‫אני אשאיר אתכם לבד. אהיה למטה.‬ ‫-תודה, פולי.‬
‫אני מת על המקום. ממש.‬ ‫-איאן, הבית הזה הוא הדבר.‬
‫על אף שהם הורידו את המחיר‬ ‫בכמעט 700,000 דולר,‬
‫האסטרטגיה שלי היא להציע‬ ‫משהו כמו 7.7 מיליון,‬
‫כך שיהיה לנו מרווח תמרון במשא ומתן.‬
‫זה יתן לנו מרווח ל…‬ ‫אנחנו רוצים לקבל הצעה נגדית.‬
‫אנחנו לא רוצים הצעה נגדית.‬ ‫אנחנו רוצים שהיא תקבל את ההצעה שלנו.‬
‫בנוסף, אני קונה במזומן.‬ ‫-כן.‬
‫אז תדאג שזה יקרה.‬ ‫-אתה בידיים הכי טובות.‬
‫סמוך עליי. בסדר.‬
‫שוב תודה.‬
‫קיבלת את ההנחיות. תשיג לי את הבית.‬
‫כן, קפטן.‬
‫הוא מושלם לבית הזה.‬ ‫-כן.‬
‫החלק הקשה בסגירה יהיה המחיר.‬ ‫-נכון.‬
‫אבל תני לי להכין לך משהו בכתב,‬
‫ו… אני מרגיש בטוח לגבי זה.‬
‫על אף צואת הציפורים שיש לי על הידיים,‬ ‫אני מרגיש טוב.‬
‫זה מזל טוב.‬ ‫-האמת שכן.‬
‫כן.‬
‫כן. מה נעשה בשאר היום?‬
‫אני עדיין מתאושש מסן דייגו.‬
‫אלוהים. גם אני.‬ ‫-זה היה…‬
‫כל כך הרבה קרה שם.‬ ‫-נכון.‬
‫שיחקתי קופידון עם הול וטיילר.‬
‫כן?‬
‫הם רוקדים זה סביב זה במשך חודשים.‬
‫הם עזבו יחד.‬ ‫-בסדר…‬
‫והם באו לארוחת בוקר יחד.‬ ‫-זה מה שתהיתי.‬
‫אני אהיה בהלם‬ ‫אם הם לא שכבו באותו לילה.‬
‫אין ספק שהם הזדיינו בטירוף. כן.‬
‫הזדיינו בטירוף.‬ ‫-מאה אחוז.‬
‫קח שני אנשים לוהטים, תוסיף כמה משקאות,‬
‫תנער את זה, ואתה יודע מה הולך לקרות.‬
‫סקס.‬
‫אני חושב שהיא תאכל את טיילר בחיים, אבל…‬
‫הוא ייהנה מזה.‬ ‫-שיהיה להם בהצלחה.‬
‫מי לא אוהב שאוכלים אותו בחיים?‬
‫עוד נראה.‬ ‫-זה הוגן. את צודקת.‬
‫- קליפורניה -‬
‫היי, ברוכה הבאה לג'יין.‬ ‫-היי! תודה.‬
‫- לחץ עבור שמפניה -‬
‫היי!‬ ‫-הנה היא.‬
‫היי. מה שלומך?‬ ‫-מה שלומך?‬
‫מה שלומך?‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫טוב לראות אותך.‬ ‫-טוב לראות אותך.‬
‫- אר-אס רום סושיאל -‬
‫תודה.‬ ‫-כמובן. תיהנו.‬
‫תודה.‬ ‫-העונג כולו שלי.‬
‫אז, דייט?‬
‫חוגגים 13 שנים ביחד.‬
‫יום השנה שלנו?‬ ‫-יום שנה.‬
‫עשינו את זה. הגענו.‬
‫לחיים, חבר'ה!‬ ‫-לחיים.‬
‫אני אוהבת אתכם!‬ ‫-כן.‬
‫זה מרענן.‬
‫טעים.‬ ‫-זה ממש טוב.‬
‫שלוש עשרה שנים זה הרבה זמן.‬ ‫גרתי באל-איי,‬
‫רכבתי על ההארלי שהתרסקתי איתו.‬
‫ושק האשכים שלך הפך לחציל.‬
‫עדיין הבאתי תאומות, נכון?‬ ‫-כן, איכשהו.‬
‫כל כך פחדתי שלא אוכל להביא‬ ‫ילדים אחרי זה. זה היה רע.‬
‫סליחה.‬ ‫-וואו, זה כחול.‬
‫זה "אדיוס בן זונה"?‬
‫יש בפנים קצת קוראסאו כחול,‬ ‫שנותן למשקה את הצבע היפה הזה.‬
‫אתם יודעים מה תרצו להזמין כמנה ראשונה?‬
‫כן, אנחנו נשמח לסטייק.‬
‫באיזו מידת עשייה?‬ ‫-מדיום.‬
‫גם בשבילי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אני מעריך את זה.‬ ‫-תודה.‬
‫בבקשה.‬
‫לחיים.‬ ‫-לחיים.‬
‫ארגנתי לנו תצוגה של נכס ביום ראשון.‬
‫בית במסה ורדה.‬
‫אני אוהבת את השכונה הזאת.‬
‫כן. זה בדיוק איפה שאנחנו רוצים להיות,‬ ‫אבל זה ידרוש הרבה עבודה.‬
‫התקציב יהיה מוגבל,‬ ‫אז לא נוכל לשפץ אותו מיד‬
‫אבל יש לי כמה דברים שאני עובד עליהם.‬
‫אם אסגור את המכירה של הנכס בריקו,‬ ‫זו תהיה עמלה של יותר מ-100,000 דולר.‬
‫כן.‬
‫אולי אצליח להשיג את הנכס בריץ קוב.‬ ‫זה נכס של 18 מיליון דולר.‬
‫אז עם הזמן, אסגור עוד עסקאות ו…‬
‫האם נגור בו בזמן שאנו משפצים אותו?‬
‫נגור בו, וכשאשיג את הכסף לשפץ אותו,‬
‫נוכל לשפץ את המקלחות, את יודעת…‬
‫אז יהיו מסמרים חשופים וכאלה‬ ‫בזמן שהבנות מתרוצצות בבית…‬
‫אפשר לשים סרט אזהרה צהוב. יהיה בסדר.‬ ‫-פשוט לשים סרט אזהרה.‬
‫אוקיי. סליחה.‬ ‫יש לנו סטייק, מדיום.‬
‫תודה.‬ ‫-על לא דבר.‬
‫נראה טעים. תודה.‬ ‫-תודה.‬
‫אוקיי, יש לנו כאן את הפילה.‬
‫את נהנית עד עכשיו? מהתעשייה?‬ ‫-כן. כלומר, זה הרבה להכיל.‬
‫לא חשבתי שאלמד למשהו אחר בחיים.‬
‫אני זוכר את זה, כן.‬ ‫-נקודה.‬
‫מה עם הבתים שראית?‬ ‫הם לא מטורפים?‬
‫כן, הם מטורפים.‬
‫אפשר לשאול משהו כדי להבין את סדר האירועים?‬
‫כן.‬ ‫-אני יודעת שהיחסים שלך עם טיילר נהרסו.‬
‫הזכרת את מערכת היחסים שלך‬ ‫עם אוסטין. מה קרה שם?‬
‫כי מעולם לא ראיתי אתכם משוחחים בפומבי.‬
‫אוסטין ואני היינו בסדר.‬
‫אני חושב שהוא ואשתו‬ ‫קצת פלרטטנים מדי לטעמי לפעמים.‬
‫הוא ואשתו?‬ ‫-הם קצת פלרטטנים.‬
‫רגע.‬
‫כן.‬ ‫-עם כולם?‬
‫אולי עם כולם.‬ ‫הם פשוט זוג פלרטטן.‬
‫רגע, אבל אתה מוכן להרחיב לגבי זה?‬
‫נהנית בסן דייגו?‬ ‫-כן.‬
‫כולם השתגעו באותו לילה,‬ ‫כמו פיראנות קטנות.‬
‫זו הטקילה. שותים טקילה‬ ‫במשרד הזה, ואז דברים קורים.‬
‫על מי את מדברת בדיוק?‬
‫שון, הוא בהחלט פיראנה.‬
‫אני לא יודע. אני כבר לא מדבר איתו, אז…‬
‫מה קרה ביניכם? תזכיר לי. אני לא יודעת.‬
‫הרבה דברים קורים בעולם שלך.‬
‫אני לא יודע אם זה נכון,‬
‫אבל שני מקורות מהמשרד‬ ‫באו אליי ואמרו לי משהו‬
‫שממש גורם לי לרעוד.‬
‫את זוכרת את הלילה ההוא‬ ‫שהזמנו את שון אלינו‬
‫ושון אמר, "אפשר לבוא? אני אשמח לבלות".‬
‫זוכרת?‬ ‫-כשהכנתי עוגיות.‬
‫הכנת עוגיות. כן, באותו לילה.‬
‫אז הוא בא, בישלנו לו ארוחת ערב,‬ ‫שיחקנו באוקולוס…‬
‫כן, אני זוכרת.‬ ‫-…ואז הוא הלך הביתה.‬
‫מסתבר שהסיפור שלו שונה מאוד.‬
‫הגרסה שלו היא שהוא בא אלינו,‬
‫סיממנו אותו עם עוגיות מריחואנה…‬
‫עוגיות מריחואנה?‬
‫…וניסינו לפתות אותו לעשות איתנו שלישייה.‬
‫כאילו…‬
‫אתה צוחק עליי?‬ ‫-זה מעצבן אותי.‬
‫הבנות שלי למעלה בבית.‬
‫לבחור הזה צריך להיות ראש מטונף‬
‫כדי להמציא את התרחיש הזה.‬
‫אף פעם לא עשינו שלישייה,‬ ‫וזה לא יהיה איתך, שון.‬
‫הוא חושב שהוא יהיה הראשון?‬ ‫-זה ממש לא יהיה איתך, אחי.‬
‫קודם כול, הבחור נשוי.‬
‫המוח שלי לא היה חושב אפילו ללכת לשם. לא.‬
‫אני לא כאן כדי לשפוט היבטים עמוקים‬ ‫במערכת היחסים של מישהו.‬
‫תהיו במערכת יחסים פתוחה,‬ ‫תעשו מה שבא לכם.‬
‫זו הזוגיות שלכם.‬ ‫תעשו מה שמתחשק לכם. אני לא שופט.‬
‫אבל הוא כבר גילה בי המון עניין בעבר.‬
‫הוא התחיל איתי.‬ ‫ואם אשתו נגעה בי ואמרה,‬
‫"אתה האהוב עליי במשרד",‬ ‫זה עלול לרמוז דברים.‬
‫אני בוחר להתרחק מחלק מהמצבים האלה.‬
‫למה את חושבת שהתרחקתי בשלב הזה?‬
‫יש שם איזו מחשבה הזויה. תיהנה.‬
‫אני לא מבין מה אי פעם עשיתי לו‬
‫שגרם לו להמציא כזו שמועה מטופשת.‬
‫אתה מכניס את אשתי והילדים שלי לתוך זה,‬ ‫אז יש לנו בעיה. בעיה גדולה.‬
‫עברת את הגבול.‬
‫ונחשי מה? הוא לא אמר לי‬ ‫את זה בפנים כי הוא לא יכול.‬
‫בדיוק! כי הוא לא יכול.‬ ‫איך הוא יוכל?‬
‫הוא לא יגיד לי את זה בפנים. בוא נראה אותו.‬
‫בוא נראה אותו ניגש אליי ומנסה‬ ‫להגיד לי את זה בפנים. קדימה, שון.‬
‫נראה אותך.‬
‫- קבוצת אופנהיים‬ ‫נדל"ן -‬
‫- טיילר -‬
‫- אלכסנדרה רוז -‬
‫מה קורה, מותק?‬
‫היי.‬ ‫-מה קורה, אחי?‬
‫היי, מותק. איך את?‬
‫היי, מתוק. מה שלומך?‬ ‫-מצוין. מה קורה?‬
‫כמעט לבשתי חולצה בדיוק כזאת.‬ ‫-התחלת ללמוד?‬
‫כן. כלומר, אני לומדת,‬ ‫אבל קשה לי פשוט לשבת וללמוד.‬
‫אני יודעת. לא עשיתי מבחן מאז התיכון.‬
‫כן.‬ ‫-בואי נראה. אני דווקא אוהבת דברים כאלה.‬
‫את לא שפויה.‬ ‫-תמיד הייתי קצת חנונית.‬
‫מה קורה, צוות?‬ ‫-מה נשמע, כוכב?‬
‫לא אשקר, אני אוהב את הכינוי הזה.‬ ‫-תראו את המכנסיים הלבנים האלה.‬
‫מה הבעיה במכנסיים שלי?‬
‫שום דבר.‬ ‫-כוכב.‬
‫אסור לך לשבת אלא אם כן‬ ‫יש לך חדשות טובות בשבילי, ג'יו.‬
‫יש לנו על מה לדבר.‬ ‫-זה מתחיל במילה שמונה?‬
‫בואי נדבר. קדימה. כן.‬
‫בשולחן הישיבות? כן.‬ ‫-כן.‬
‫אז חשבתי ש…‬
‫אתה יושב בראש השולחן. טוב, גם אני.‬
‫רגע. את רצינית?‬ ‫-כן.‬
‫אלוהים. בסדר.‬
‫זה נוח ככה?‬
‫אז יש לנו הצעה.‬
‫הוא משלם הכול במזומן. 14 יום בחשבון‬ ‫נאמנות, 7 ימים לבדיקת נאותות הנכס.‬
‫מה המספר?‬
‫ההצעה היא 7,700,000.‬
‫אני יודע. אני חושב‬ ‫שיש כאן עסקה, פולי. באמת.‬
‫חסר לנו רק 450,000 נוספים.‬ ‫-כן.‬
‫זה סכום זעום.‬
‫בסדר. אני כבר חוזרת.‬
‫מה שלומך?‬ ‫-אני בסדר. מה שלומך?‬
‫הם נתנו הצעה.‬
‫הפקדה בחשבון נאמנות ל-14 יום‬ ‫עם תקופה של שבעה ימים לבדיקת נאותות,‬
‫הכול במזומן.‬
‫והמחיר יהיה 7.7.‬
‫אם הם יכולים לשלוח לי את הכסף עכשיו.‬ ‫-אוקיי, אראה מה אוכל לעשות.‬
‫אנחנו נציע הצעה נגדית.‬ ‫-טוב.‬
‫במחיר 7.950.‬
‫אני יכול לעבוד עם זה.‬ ‫-זה המחיר הכי טוב והסופי.‬
‫נראה מה הוא יגיד.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני מזיעה.‬
‫איאן, יש לי חדשות נהדרות בשבילך.‬
‫אני הצגתי את ההצעה,‬ ‫וקיבלנו הצעה נגדית‬
‫על 7,950,000,‬ ‫זה המחיר הטוב ביותר והוא סופי.‬
‫אז כל מה שננסה מרגע זה והלאה‬ ‫עשוי לסכן את העסקה.‬
‫אני אנסה להוריד עוד יותר, אבל זה הימור.‬
‫תן לי לנסות, ואני אתקשר אליך בחזרה.‬
‫בסדר. הוא אוהב את הבית,‬
‫אבל הוא גם אוהב את כל הרהיטים שבו.‬
‫הוא גם רוצה לשלם 7,925,000.‬
‫זה אגו.‬ ‫-מובן.‬
‫אם המוכרים שלך מוכנים לתת לו לנצח,‬
‫אז יש לנו עסקה.‬
‫תן לי להתקשר.‬ ‫-תגידי להם להתעלות על הקטנוניות.‬
‫היי, זו שוב אני. ההצעה שלו היא 7.925.‬ ‫הוא גם רוצה את כל הרהיטים.‬
‫הוא מוריד ב-25,000?‬ ‫-אני יודעת, 25,000 זה עניין של אגו.‬
‫נדבר אחר כך.‬ ‫-זה לא נשמע טוב.‬
‫פריטי התצוגה הם לא חלק מהעסקה.‬ ‫אקשר אותך עם מעצב הנכס.‬
‫מה לגבי המחיר?‬ ‫-הם קיבלו את ה-7.925.‬
‫ככה אני אוהב אותך.‬ ‫אני מת על זה.‬
‫בסדר, אנחנו נפתור את השאר.‬ ‫ג'ייסון ישלם על זה. עבודה טובה.‬
‫אלוהים!‬ ‫-ברכותיי!‬
‫כל הכבוד!‬ ‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫הכול בזכות פולי.‬ ‫-מזל טוב, ג'יו.‬
‫זו מחמאה מכוכב.‬ ‫-מרגש.‬
‫ברכותיי, צוות!‬
‫ברכותיי, חבר'ה.‬ ‫-זו העסקה הכי גדולה בקריירה שלי!‬
‫באמת?‬ ‫-צריך לכתוב את ההצעה.‬
‫שמונה מיליון דולר! אני כזה… פשוט לא…‬
‫יש לי רישיון פחות משנתיים.‬ ‫תתחילי ללמוד.‬
‫טוב.‬ ‫-אם אני יכולה, את יכולה.‬
‫תעשי קורס מזורז.‬ ‫-זה מה שאני עושה.‬
‫וכל החומר נמצא לי בראש.‬
‫שלום.‬ ‫-היי, אחי.‬
‫מה שלומכם?‬ ‫-אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מה נשמע?‬
‫שון.‬ ‫-היי.‬
‫אז, כן, אני יכולה להמשיך…‬ ‫-שון. אנחנו צריכים לדבר.‬
‫מה?‬ ‫-אנחנו צריכים לדבר בחוץ.‬
‫פה?‬ ‫-כן.‬
‫נשמע רציני.‬ ‫-אתה גרמת לזה.‬
‫זה פתאומי. בוא נדבר.‬
‫הוא לא הספיק אפילו…‬
‫להתיישב.‬
‫מה פספסתי?‬
‫מישהו יודע מה קורה?‬
‫מה קורה?‬
‫שמעתי שאתה הפצת שמועות.‬ ‫-שמועות לגבי מה, אוסטין?‬
‫אל תיתמם.‬ ‫-אני לא. אילו שמועות?‬
‫קדימה. קח אחריות על הדברים שאמרת.‬ ‫-אילו שמועות?‬
‫קח אחריות על הדברים שאמרת.‬
‫קח אחריות.‬ ‫-אין לי זמן לזה עכשיו.‬
‫אתה פשוט הולך.‬
‫אני לא הולך.‬
‫אתה רוצה לערב את כולם‬ ‫כי אתה צריך תשומת לב?‬
‫מה שיש בינינו צריך להישאר בינינו.‬
‫בוא נדבר על זה.‬ ‫אתה פחדן, אחי.‬
‫פחדן!‬
‫מה קרה?‬
‫הוא ממציא שטויות,‬ ‫והוא פחדן מזדיין, זה מה שהוא.‬
‫היי, אל… שון ואני חברים.‬ ‫תשמור את זה לעצמך.‬
‫ג'רוויס, אני לא מדבר איתך, טוב?‬
‫אתה מדבר עם כל המשרד.‬ ‫זה כולל אותי.‬
‫דיברתי עם שון.‬
‫אתה קורא לשון בשמות.‬ ‫-אני יכול לקרוא לו פחדן אם בא לי.‬
‫כן, אתה יכול. אני רק אומרת,‬ ‫שמור את זה לעצמך.‬
‫אמרת את החלק שלך.‬ ‫-מה קרה, אוסטין?‬
‫כן, מה קורה?‬ ‫-מה קרה ביניכם?‬
‫הוא המציא איזו שמועה.‬
‫עליך?‬ ‫-מה הייתה השמועה?‬
‫אני לא רוצה להפיץ את זה יותר,‬ ‫אז אני רוצה לדבר איתו.‬
‫הוא אמר דברים הזויים.‬ ‫-זה כל כך מוזר.‬
‫אני לא יודעת. אתה מתעמת עם מישהו‬ ‫ואז הוא מתחמק? זה אומר הרבה.‬
‫לא תמיד.‬
‫הוא חזר.‬ ‫-הוא חזר. הוא כאן.‬
‫אולי הוא רוצה לדבר?‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫אתה מוכן לפטפט?‬ ‫-כן, אבל זה קצת פתאומי.‬
‫מה קורה? ותגיד לי…‬ ‫-אז בוא נדבר.‬
‫…על מה אתה צריך לדבר?‬ ‫אל תשחק במשחקי ניחושים עכשיו.‬
‫משחק ניחושים?‬ ‫-בוא נלך לדבר, אוסטין.‬
‫בסדר, שון.‬
‫בוא נדבר.‬ ‫-בוא נדבר, אחי.‬
‫איפה אתה רוצה לדבר?‬ ‫-כאן. בוא נדבר.‬
‫תגיד לי על מה אתה צריך לדבר.‬ ‫אם אתה רוצה להיות רציני, בוא נהיה רציניים.‬
‫בוא נדבר ברצינות.‬ ‫-בוא נדבר. מה קרה?‬
‫אתה יודע מה קרה.‬ ‫-תגיד לי. סיימתי עם המשחקים.‬
‫אין פה משחקים, אחי.‬
‫תגיד לי מה קרה.‬ ‫-תירגע.‬
‫עברת את הגבול, וזה לא מקובל עליי.‬
‫על איזה גבול עברתי?‬ ‫-אתה יודע בדיוק.‬
‫אני לא יודע על מה אתה מדבר.‬ ‫תגיד לי.‬
‫אתה יודע על מה זה.‬ ‫-על מה אתה מדבר? תגיד לי.‬
‫תפסיק עם המשחקים האלה.‬ ‫-בסדר.‬
‫מה?‬ ‫-קדימה.‬
‫לא משנה איזו שמועה אתה ממציא…‬
‫אני לא ממציא שמועה.‬ ‫-בוא אליי… אוסטין…‬
‫שמעתי את זה מכמה אנשים.‬
‫עם כל הכבוד, אתה מנסה לסלף את הדברים.‬
‫אם כבר…‬ ‫-מה אני מסלף פה?‬
‫מה יש כאן לסלף?‬ ‫-אוסטין, תגיד את העובדות.‬
‫אם המצאתי שמועה, תגיד לי מה היא הייתה.‬ ‫אני לא מלכלך עליך ועל ליסה.‬
‫רגע…‬ ‫-אל תיתמם.‬
‫אתה לא רוצה שהמשרד ישמע, והדלת פתוחה.‬
‫רוצה לסגור את הדלת?‬ ‫-איך סוגרים את הדלת המחורבנת הזו?‬
‫אני אסגור אותה.‬
‫תגיד לי מילה במילה מה אמרתי.‬ ‫-אתה יודע, אחי.‬
‫פשוט תוציא את זה. היינו חברים.‬ ‫-ספר לי.‬
‫אתה יודע מה קורה.‬ ‫-אוסטין. אתה רוצה ללכת לשם?‬
‫על מה אתה מדבר?‬ ‫-אתה באמת רוצה ללכת לשם?‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬ ‫-כן.‬
‫אוסטין, אם יש לך אומץ ללכת לשם…‬
‫לא.‬ ‫-למה אתה ממציא שמועות?‬
‫כשהיינו חברים, פירטת לי‬ ‫על כל הדברים שאתה ואשתך אוהבים.‬
‫לא אכפת לי אם אתם עושים רביעיות,‬ ‫חילופי זוגות…‬
‫אתה צוחק עליי?‬ ‫-לא, אתה אמיתי?‬
‫לא, כי זו האמת. בסדר?‬ ‫-אז אתה באמת המצאת את זה!‬
‫סגירת הדלתות לא עוזרת.‬
‫התחלת איתי…‬ ‫-מעולם לא עשיתי שלישייה!‬
‫…ואתה כועס שאני לא בקטע.‬ ‫-התחלתי איתך?‬
‫מה?‬
‫אתה מגעיל!‬ ‫-אתה מגעיל. אתה שקרן פתולוגי.‬
‫אתה לא חתיך, אחי.‬ ‫בחיים לא הייתי רוצה להתחיל איתך.‬
‫לא. אתה יודע מה?‬
‫אתה האדם האחרון שהייתי מתחיל איתו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫אתה לא תהפוך את התסריט הזה עליי‬ ‫כשאתה התחלת איתי.‬
‫התחלתי איתך?‬
‫הסתכלת עליי ואמרת…‬ ‫-הבנות שלי היו למעלה!‬
‫"אם לא הייתי נשוי,‬ ‫מה הייתי עושה לך."‬
‫ואמרתי, "לא באתי בשביל זה".‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫כולכם בקבוצה הקטנה שלכם.‬ ‫-אתה הוזה.‬
‫נגעתי בך פעם?‬ ‫-האם אני נגעתי בך פעם?‬
‫אז מה אתה מעלה כאן?‬
‫אתה ממציא שמועות‬ ‫שאשתי ואני רצינו לזיין אותך…‬
‫אמרת שאתם אוהבים להתנסות.‬
‫אתה פתוח לדברים מסוימים, להכניס מישהו.‬
‫אמרתי, "יופי לכם".‬ ‫זו הסיבה שהפסקתי לדבר איתך.‬
‫אתה צוחק עליי, אחי?‬ ‫-אל תנסה אפילו.‬
‫אתה באמת מתכוון להמציא את החרא הזה?‬ ‫-אתה ממציא.‬
‫אל תנסה אותי אפילו.‬ ‫-אתה ממציא שטות כזאת?‬
‫לעזאזל.‬ ‫-היי, לך מפה.‬
‫טיילר‬ ‫-אתה חייב…‬
‫אתה הופך את התסריט‬ ‫כי אני חושף את השטויות שלך.‬
‫היי.‬
‫בוא החוצה, לעזאזל.‬
‫אם אתה לא רוצה‬ ‫שיכניסו לך מכות, אתה צריך להירגע.‬
‫לא, אוסטין, תירגע!‬
‫שניכם צריכים לקחת צעד אחורה.‬
‫אם אתה כל כך חייב תשומת לב,‬ ‫תמכור נכס, אחי.‬
‫אתה הופך את התסריט.‬ ‫-לא אכפת לי אם יכסחו לו את הצורה.‬
‫כולכם הוזים.‬
‫אתה צריך תשומת לב‬ ‫כי אתה לא יכול למכור נכס.‬
‫זה מגוחך!‬
‫עכשיו אתה ממציא דברים על המשפחה שלי?‬ ‫אל תדבר על המשפחה שלי.‬
‫אני לא ממציא דברים, אוסטין.‬ ‫אני לא מדבר על המשפחה שלך.‬
‫אל תמציא דברים‬ ‫שלא יצאו לי מהפה. אתם חולים!‬
‫אידיוט מזדיין.‬ ‫-שון, עדיף שתלך.‬
‫איזו מין סביבת עבודה זאת?‬
‫הוא אמר לי עכשיו שהתחלתי איתו‬
‫ושאמרתי לו שליסה ואני‬ ‫רוצים לעשות איתו שלישייה.‬
‫רגע, מה?‬ ‫-מה לעזאזל?‬
‫הוא הרגע אמר את זה.‬ ‫-זה לא קרה בעבודה.‬
‫למה אתה פונה אליי?‬
‫כי כל כך נמאס לי מכל זה.‬
‫זאת סביבה עוינת.‬ ‫זה הופך לבית בושת.‬
‫ואתם שולפים הסחות דעת,‬
‫ואיזה סוג של בדיות…‬
‫אוסטין הזמין אותך לבית שלו.‬ ‫-אל תלכי לשם אפילו, אלכס.‬
‫הוא הוזה. הבחור הזה משוגע.‬ ‫-מה לעזאזל קורה פה?‬
‫היי. רק אל תיגע בו כי אתה תסתבך בצרות.‬
‫אני הייתי מרגיש כמוך…‬
‫שנית, אני הייתי נעלב‬ ‫אם הייתם עושים שלישיות,‬
‫מבלי להזמין אותי.‬ ‫וגם את טיילר.‬
‫קדימה, גבר. תזמין אותי.‬ ‫-אידיוט.‬
‫זה בסדר לעשות משהו כזה,‬ ‫והייתי מודה בזה בשמחה.‬
‫אני אדם ישר, אבל זה שמישהו אומר משהו‬
‫שהוא לא נכון, זה מעצבן אותי.‬
‫לא, אני יודע, אבל בוא נירגע.‬
‫בוא נירגע רגע.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני לא ממציא שמועות שנכונות במאה אחוז,‬ ‫על המשפחה שלי, על החיים האישיים שלי.‬
‫בחיים לא הייתי ממציא דבר כזה‬ ‫על המשפחה שלי. בחיים לא.‬
‫שון צריך לעוף מכאן.‬
‫האיש הזה ואשתו התחילו איתי בעבר.‬ ‫"אתה המועדף עליי. אתה כזה נחמד…"‬
‫פשוט… אל.‬ ‫אני מתחנן. בבקשה, אל.‬
‫מה לעזאזל קורה לכם?‬
‫אתה תגיע לכלא.‬
‫שון.‬
‫ואתה צריך להתבייש בעצמך.‬ ‫יש לך חוצפה…‬
‫שון.‬ ‫-…לצאת עליי ככה.‬
‫תסתום את הפה.‬ ‫-אתם לא הטעם שלי. לעולם לא תהיו.‬
‫שון, זה מספיק.‬ ‫-תתבייש לך.‬
‫אתה צריך להירגע.‬
‫גם אם תהיה האדם האחרון בעולם…‬ ‫-אני מתחנן בפניך. די.‬
‫כמובן. זה הדדי.‬ ‫-האדם האחרון.‬
‫אז למה אתה מדבר על זה?‬
‫אתה פתחת את הנושא.‬ ‫-צא החוצה!‬
‫לא! היי! גם שון עובד כאן!‬ ‫-לא, אני רציני.‬
‫לא, הוא לא!‬ ‫-לא עכשיו.‬
‫תעצרו!‬ ‫-זה ממש…‬
‫באמת!‬
‫רואה עם מה אני צריך להתמודד?‬ ‫-אולי כדאי שנלך!‬
‫הוצאתי אתכם מחיי, והייתי רק חבר אמת.‬
‫תודה שהוצאת אותנו מחייך.‬ ‫תמשיך כך. תמשיך בשלך.‬
‫עשיתי זאת!‬
‫לך תעשה את המדיטציה שלך…‬ ‫-יש לך חוצפה.‬
‫תתבייש לך.‬ ‫-ותמציא סיפורים. קדימה.‬
‫באינסטגרם, אתה זה‬ ‫שהחמיא לי, "רגליים יפות".‬
‫תראה לי! זה לא… "רגליים יפות"?‬
‫בוא הנה. כאן. "איזה רגליים".‬
‫אתה זה שמגיב על כל התמונות שלי. תראה.‬
‫כי התאמנו יחד, אחי, והרגליים שלך ענקיות!‬
‫זו מחמאה!‬ ‫זה לא אומר שאני רוצה לזיין אותך!‬
‫מעולם לא התחלתי איתך ועם אשתך.‬ ‫-אלוהים.‬
‫אתה מתבייש בזה שאני חושף את השטויות שלך.‬
‫לא, אתה מוזר, אחי.‬
‫בטח, תקרא לי מוזר.‬ ‫מה עוד יש לך להגיד עליי?‬
‫תמציא סיפורים, אחי.‬
‫לא, אל תהיה נבוך.‬
‫אני לא רוצה להרביץ למישהו.‬ ‫-אתה עוזב?‬
‫כן, אני הולך לשתות משהו.‬ ‫-אוקיי.‬
‫אני לא אתן לו ללכת לשתות לבד.‬ ‫-בוא נלך.‬
‫בסדר.‬
‫ביי.‬ ‫-נוצרה פה סיטואציה מורכבת מאוד.‬
‫אני לא אומרת שאחד מכם צודק‬ ‫או שאחד מכם טועה.‬
‫את והקבוצה שלך הייתם בצד הטועה רוב הזמן.‬
‫תעמדי מאחורי מה שעשית.‬
‫אל תתחיל להיכנס בי‬ ‫בגלל העניין עם אוסטין.‬
‫לא הייתי שום דבר אחר‬ ‫חוץ מנחמד, אדיב ומכבד במשרד הזה,‬
‫וניסיתי לעצור הרבה‬ ‫התנהגויות רעות שהתרחשו כאן.‬
‫אוסטין נהיה יותר מדי פלרטטני איתי.‬
‫קושרים אותי ל…‬
‫כן, זה מוזר, שון.‬ ‫אני מסכימה איתך. זה מטריד.‬
‫אני בחוץ. אני מרגישה שזה מתפרש‬ ‫לא נכון. אני לא יכולה.‬
‫יש לי מוסר, וזה לא הטיפוס שאני.‬ ‫-זה בינך לבין אוסטין.‬
‫תני לי לתת לך דוגמה.‬ ‫-זהו זה.‬
‫טוב, אני לא יכולה להקשיב‬ ‫לשטויות האלה יותר. הלכתי.‬
‫אני אומרת שאולי תדבר איתו בפרטיות.‬ ‫-אני לא אעשה זאת.‬
‫הוא יכול לבוא לדבר איתי.‬ ‫אני לא אעשה את זה.‬
‫אני לא רוצה להיגרר לזה, אז אני הולכת.‬
‫אני חושב שכדאי באמת.‬ ‫-אני אלך. נתראה אחר כך.‬
‫אני מצטערת שאתה צריך לעבור דבר כזה.‬
‫הוא אמר דברים כל הזמן.‬ ‫אני יודע מה הוא רצה.‬
‫אז אתה ממציא את זה?‬ ‫-אתקשר אליכם אחר כך.‬
‫הוא תקף אותך…‬ ‫-הוא תקף אותי.‬
‫אני לא יודע על מה זה היה.‬
‫מן הסתם ברור שיש בו המון תוקפנות.‬
‫כאילו, במה מדובר?‬ ‫-יש לו כעס שמתבשל בתוכו.‬
‫אני יודע מה הוא עשה בעבר.‬ ‫אני לא כאן בשביל זה.‬
‫וגם הוא יודע.‬ ‫וזה כנראה מקור הכעס שלו.‬
‫כן.‬
‫תרגום כתוביות: סיון שפירא‬