CASA DESCHISĂ A LUI TYLER
Contractul ăsta e foarte important,
fiindcă e numele meu pe o casă de 40 de milioane,
care mă impune pe piața de lux
și mă plasează în aceeași categorie cu tatăl meu, cu Jason
și cu alți agenți de top.
Asta îmi doresc, aici vreau să fiu și să rămân,
să vând acest gen de case.
- Super! Ce mai faci? - Bună!
E frumoasă.
- Alex, devreme la petrecere? - E șampanie gratis.
Înțeleg.
Ce casă! În sfârșit, altcineva face un efort.
- Asta e mare. - E bine pentru tine și agenție.
Trebuie s-o spun, sunt cot la cot cu voi și nu lucrez cu un părinte.
- Se trage! - Trebuie să-ți folosești așii.
Doamne, e absolut splendidă!
- Bună! Ne asortăm! - Ia te uită!
Eu și Tyler purtăm albastru.
M-am abținut să glumesc despre asta.
- Fiecare beți ceva! - Mersi! Apreciez, Gio.
- Bună! Mă bucur să vă văd! - Îmi place salopeta!
- Arăți grozav. - Mersi.
Doamne!
- Se va vinde repede. - Așa sper.
- Bună! - Bună!
- Arăți bine! - Asemenea! Ca de obicei.
E cerere mare pentru mai mult spațiu.
Dacă aș bate pe la uși aici, oare aș prinde un contract?
- Încearcă! - Da?
Te simți bine?
- Da. - Da?
Nu ești supărată, nu?
Ce se întâmplă?
- Doar discutăm. - La taclale.
Stăm de vorbă.
- Atmosfera săptămânii. - Toate bune? Nu pari fericită.
Nu se face. Vorbeam, iar tu ai întrerupt.
Scuze!
Sunt cu ochii pe Tyler și Hall, știți?
Nu sunt de acord. Mi se pare aiurea,
iar în astfel de situații, eu mă țin departe de ele.
La discuția asta am voie?
- Da, doar discutam… - Acolo n-aveam voie.
- Tyler și Alex Hall? - Da. Nu pot.
Le trimit tot ce am și sunt active.
Vor zece milioane pentru demolare.
- Nu se mai vinde nimic aici, nu? - Nu în cartierul ăsta.
Ultima s-a vândut în vecini.
Prețurile de aici mă lasă mască.
Hai să vedem sala de spa!
Îmi place!
Da, e frumoasă.
Nu vreau să fiu blocată aici cu Jarvis. E foarte aiurea.
Bună! Trebuie să discutăm. A fost aiurea.
Toate bune? Nu? Toate bune?
La o adică, eu trebuia să mă fi simțit jignită.
Mă bârfeai. Nu m-a făcut să mă simt mai bine.
- Dacă am o părere, bârfesc? - Nu știai adevărul.
Nu era clar pentru nimeni. Arăta într-un anume fel.
Dă prost pentru agenția noastră, fie că vedeți asta sau nu.
- Să-mi țin gura? - Nu.
Nu vorbi despre mine în absența mea!
- E prea mult. Eu… - Nu e în regulă?
Nu m-am așteptat la asta. După umila mea…
Scuze că vă întrerup. E o vilă de 40 de milioane.
E un contract important.
- Cel mai mare din viața mea. - Așa e.
Nu vreau să fim distrași inutil.
Avem clienți la vizionare.
Ai dreptate. N-ar trebui să purtăm discuția asta.
Nu merge! Tequila nu are efect!
Cred că e un dublu standard la birou,
iar dacă eu, Brandi sau Kayla avem o opinie,
sunt unii care nu vor să o audă.
Dar ei au voie să-și exprime părerea.
Unii sunt gata să facă morală, dar nu vor să li se facă.
Toată lumea e deranjată de povestea cu Hall și Tyler,
când nici măcar nu știți faza cu Polly și Tyler.
- Ce fază? - El și Polly la birou, giugiulindu-se.
Ia stai, Tyler și Polly?
- Noroc! - Noroc!
Doamne!
ORANGE COUNTY E DE VÂNZARE
CASA LUI GIO
Vreau o megapetrecere. Mă gândesc la un sloi de gheață.
Da. Așa mă știe lumea.
ORGANIZATOARE EVENIMENTE
- Suntem cei mai buni. - Exact.
- Și iată, ce fundal perfect! - Știu.
- Crezi că poți? - Sigur! Contează pe mine!
Am atins o sută de milioane în proprietăți vândute, e mare chestie!
Vreau să dau o petrecere.
În plus, scot la vânzare casa familiei mele, deci va fi o sărbătoare
cuplată cu un fel de tur imobiliar.
Lucrăm și ne jucăm. Cum îmi place mie.
Mă gândeam să proiectăm o versiune la scară a ta,
dacă te interesează.
- O sculptură de gheață cu mine? - Poate? Sau e prea de tot.
- Nu e prea de tot pentru mine. - Sigur?
Sărbătorim vânzări de 100 de milioane. Nu e prea mult.
Am un sculptor în gheață care face așa ceva.
Va cântări vreo 350 de kilograme. Nici nu știu.
Și va servi tăvi cu șampanie.
- Doamne! - E prea mult sau e la fix?
De-aia ești cea mai bună. Îmi place.
Arăți grozav.
Și tu, la fel! Îmi place roșul. Și cheia, ce drăguță e!
Cheia mea! Da! E broșa care îmi poartă noroc.
- Perfect. - Am o presimțire bună.
- Haide! - E drăguță la telefon.
- Să obținem contractul! - Așa.
- Bună! Bita? - Bine ați venit!
- Polly, încântată! - Asemenea.
- Bita! - Bună, sunt Brandi.
- Poftiți! - E superbă!
4 DORMITOARE | 6 BĂI | 469 MP
DE STABILIT | PREȚUL
Lemnăria e fantastică.
- E la comandă, nu? - Absolut totul e la comandă.
Ai avut-o pe piață recent.
- A expirat. - Da.
Privind fotografiile, nu cred că au pus-o în valoare.
- De exemplu, camera asta… - Nu.
E insula San Clemente?
De fapt, e Catalina. San Clemente e la stânga.
Ce priveliște frumoasă!
Putem s-o promovăm.
- Să îi facem publicitate. - Sigur va atrage atenția.
Mă bucur că ai luat legătura cu Polly, fiindcă te-am tot căutat.
E incredibil, știi? Îmi place legătura.
Când mi-a spus Polly, i-am zis că știu casa.
- Da! - Eu îți scriam și te sunam.
Am căutat printre e-mailuri,
aveam de la tine, îl sunai pe soțul meu.
Așa se face marketing de top.
- Da. - Insistăm.
Am văzut proprietatea. Am discutat.
Ne-am gândit că suntem perechea ideală pentru casa asta frumoasă.
- Venim la pachet. - Două la preț de una.
- La pachet. - Da.
- Pot să arunc o privire? - Absolut.
Mă ocup de niște rufe și revin.
- Sigur. - Mulțumesc.
- E o dulce. - Ne place mult.
O sală de proiecții?
Doamne! Ce mare e!
E de parcă… Alo!
Aici încap două, trei rânduri de mobilă.
- Din dormitorul principal ieși pe terasă. - Îmi place. Doamne!
Și s-a făcut soare pentru noi. E absolut superb.
- Sper să ne-o dea. - Știu.
Și, Polly, știi că apreciez prietenia noastră.
- Și eu! - Suntem în regulă?
- Întotdeauna! - Gata cu drama asta.
Cu povestea cu Hall.
Nu mi-am dat seama că opinia mea va stârni atâtea discuții
și nu vreau…
- Ai terminat. - Da.
- Vrem să mergem mai departe. - Am prea multe pe cap.
- Da. - Mi-am spus părerea, gata.
Sunt prietenă cu tine, cu Hall, cu Tyler.
Prietenele pot avea păreri diferite.
Asta încercam să spun.
N-aș vrea ca relațiile noastre de afaceri să sufere din astfel de cauze.
- Să ne concentrăm pe afaceri! - Pe contractul ăsta!
Vrabia din mână! Cum era? Vrabia din mână dintr-o lovitură?
Pe asta n-o știam.
- Pe mine să mă lovească? - Cioara?
- Dintr-o lovitură. - Niciodată.
CASA DESCHISĂ A LUI TYLER
- Ce zici de înălțimea plafonului? - Isuse! Doamne!
Asta cumperi cu 25 de milioane în Corona.
5 DORMITOARE | 10 BĂI | 1.205 MP
25.900.000 $ | PREȚ
777.000 $ | COMISION
Are 1.200 mp, cinci dormitoare, zece băi.
Acoperă peste 0,4 hectare, excepțional pentru Newport. Unicat.
- E frumoasă. - O nebunie. Da.
Avem și croasante, fructe și gustări
și n-ar fi casă deschisă la Grupul O fără niște șampanie.
Desigur! Cocteiluri?
- Da, vrei unul? - Nu, mersi.
Azi am o proprietate de-a tatei.
Austin mă ajută.
Găsești greu clienți care cumpără case de 20 de milioane.
Nu îi întâlnești pe stradă,
deci sper ca asta să fie o ocazie să găsim unul.
La prețul ăsta, nu sunt multe case deschise.
- Da. - Deci e o raritate.
Noroc că putem s-o facem!
Sper să intre pe ușă persoana potrivită.
Mersi că ați venit. Austin.
- Morgan. Încântată! - Asemenea.
- Tyler. - Morgan. Încântată!
Și eu, la fel.
- Vă rog să vă înregistrați. - Da!
- Bună, Polly! - E grozav.
- Doamne! - Îmi place albastrul.
Ce rochie!
- Vrei să te înregistrezi? - Zău?
- Te cunoaștem, dar totuși. - Îmi place asta.
- Cine e frumoasa asta? - Nu știu.
Bună! Cum merge?
- Toate bune. - Bine.
- Eu sunt Ali. - Austin…
- Încântată! - Accentul tău… Ești din zonă?
- Din Nasvhille. Îmi plac îmbrățișările. - Polly. Îmi plac cei din Nashville.
E mai evident după ce beau trei, patru pahare de vodcă.
- Draga de tine. - Da, draga de tine.
Absolut! Locul ăsta e grozav. Doamne!
Ești agentă? Cumpărătoare? Ce…
Mă interesează piața imobiliară de aici.
Rămân până sâmbătă.
Iubitul meu vine în fiecare luni în OC, la muncă.
Ne-am gândit că n-are rost să fie plecat cinci zile pe săptămână
și să vină acasă două.
- Da. - Da.
Așa că poate închiriem ceva aici.
În plus, urmăresc și piața imobiliară din Nashville.
Mă gândesc să-mi iau autorizație acolo. Dar aici sunt ocazii mai mari.
- Așa este. - Poți face naveta.
Nu-ți cunosc situația, dacă ai casă sau rude acolo.
Toată familia mea locuiește în Nashville.
Cu verișoarele, suntem surorile Kardashian ale sudului.
- Îmi plac surorile Kardashian. - Și mie!
Mamei nu-i place când spun asta. Dar i-am zis că așa e.
- Da. - Aici nu cunosc pe nimeni.
- Pe nimeni. - Eram la fel când am venit, acum doi ani.
Nu cunoșteam pe nimeni.
- Cum ai procedat? - Cum faci tu acum.
Ai intrat aici, acum știi trei persoane. Te duci acolo, mai cunoști 15.
Ali pare prietenoasă și drăguță la prima vedere.
O înțeleg. Acum 18 luni am fost în locul ei.
Deci dacă eu pot s-o fac, și ea poate!
Ia niște șampanie, aruncă o privire și pune-ne întrebări!
Grozav! Așa o să fac. Mersi!
- Pentru puțin. - Mi-a făcut plăcere!
Îți arăt bucătăria.
- Te rog! - Du-o, Polly!
Mă simt scund pe lângă ea.
- Știu! Eu… - Și tu pari la fel.
Avem cam aceeași înălțime. Asta nu mi se întâmplă des.
- Bucătăria e super! - Voiam să spun ce deschisă e!
Știu. E o bucătărie de un milion.
E foarte modernă. În Nashville nu găsești așa ceva.
Dar acolo e distracție, cu cowboy și muzică country.
Ai călărit vreodată un taur?
Despre ce fel de taur vorbim?
Când eram la Miss SUA, au venit cu avionul și…
Ai fost la Miss SUA?
Am fost Miss Tennessee acum câțiva ani.
Doamne! Cu coroniță?
- Da. - Supertare!
- Fetelor! - A fost Miss Tennessee!
- Miss Tennessee? - Pe bune?
- Da. - Da.
Îmi place că primești coroniță. Da!
- Da. - Deci ești perfectă?
Nu! Deloc. Doamne!
Au trebuit să-ți verifice dosarul?
Când e vorba de asta, sunt ca un agent FBI sub acoperire.
- Îmi place. - Verific tot.
Prietenele mă roagă să aflu despre vreun tip.
- Sunt la fel. - Ajută în imobiliare.
Vreau să văd restul. Atât am apucat să văd.
- Să mergem! - Și eu vreau.
- Să vedem! - Hai!
Poate o cumpărați pe asta.
- Știu! - Ar fi frumos. Un vis!
Oceanul! Încă nici nu-l văzusem.
- Din dormitorul principal. - Poftim!
- Deci ăsta e cel principal. - Bun-venit!
- Da. - Doamne!
Cerceii se potrivesc cu lustra. Trebuie s-o iei.
Da, e un semn.
- Se potrivesc cu casa! - E locul meu.
E foarte decorată… Mult stil. Fiecare spațiu e diferit într-un fel.
Fiecare cameră. E frumos, sunt câteva secrete.
Așa e piața imobiliară în OC.
E incredibil. Am rămas fără cuvinte.
Aveți așa ceva în Tennessee?
Nu. Voi toți vindeți case de-astea?
Nu la nivelul ăsta.
Casa asta e specială, dar vindem multe de genul ăsta.
- Doamne! Ce cadă! - Priviți!
E un vis. La înălțimea mea, nu încap în nicio cadă.
Cred că asta e potrivită.
- Nu vreau s-o sparg. - Așa e cu cei înalți.
Au păstrat pereții de sticlă, fiindcă nu se uită nimeni.
- Are intimitate. - Îmi place.
Duș placat cu aur.
- Poți face un „duș auriu” în dușul auriu! - Da.
Auriul. Îmi place.
În casa asta e cea mai tare cameră secretă din câte am văzut.
Îmi plac camerele secrete!
- Convingeți-vă! - Sus?
- Jos. - Să o vedem!
- Îmi place. Sunteți gata? - Doamne!
- Poftim? - Ce?
- E un club de noapte. - Doamne!
- Nu? - Ring de dans.
- Știu. - Ce?
- Culoarea mea! - Ca un bar din timpul prohibiției.
Oare ce se petrece aici?
Orice. Dacă ai așa ceva la subsol, nu există limite.
Cumpărătorului ăstuia îi place distracția. Poate e un burlac pus pe chefuri.
Așa ceva. Sau un cuplu nebunatic.
- Vreau să mă împrietenesc cu ei. - Da.
Îmi place mult casa asta.
- Normal. - Are piscină, bar, discotecă.
Da.
O plac mult pe Ali.
Ar fi excelentă pentru filiala Grupului Oppenheim de aici.
Mai avem nevoie de o Alexandra distractivă la birou.
Avem două fraiere.
A fost minunat.
Grozav. Mersi mult că mi-ați arătat casa.
- Nicio problemă! Ne-a făcut plăcere! - Și mie la fel.
Treci pe la sediu, să-i cunoști pe toți!
Doamne! Asemenea!
Vin cu plăcere peste câteva zile. Mersi. De-abia aștept să-i cunosc pe toți.
- Ne vedem atunci! Pa! - Pe curând!
- Da, e o dulce. - Cred că Jason o s-o placă.
Jason caută potențialul. Se uită la ce ai putea fi.
- Da. - A făcut așa cu mulți.
- Da. - Asta face un șef ca lumea.
- Va face impresie. - O să irite câteva persoane.
- Ce noutăți ai? - Doamne, o mulțime!
Lucrez de-mi sar fulgii. Am câteva proprietăți pe piață.
Deja te apropii de zece.
- Mai vedem. - O să reușești.
- Mă bucur pentru tine. - Mersi.
Dar tu?
Am cunoscut recent niște oameni minunați.
E promițător. Când revin, poate o scot pe piață.
Am câțiva clienți care vor să se mute anul ăsta.
Frumos!
- Bun-venit! Ce mai faceți? - Bine. Tu?
Bine. Eu sunt Cassie și vă voi servi azi.
- Beți ceva? - O Cola dietetică.
- Cola? - Da.
- Tequila cu sifon. - Perfect. Vi le aduc imediat.
Când am devenit agent, m-am împrietenit cu Polly.
Nu erați foarte apropiați la un moment dat?
Să fiu sincer, n-am mai vorbit de vreo șase luni.
- Poftim? - Da.
Nu știu ce s-a întâmplat. S-a schimbat ceva din senin.
- Poftiți! - Mersi. Chiar am nevoie de asta.
- Mersi… - Să vă fie de bine!
Mulțumim.
E păcat! Mă înțelegeam bine cu ea și, dintr-odată, nici nu mai vorbim.
- Nu te-a căutat? - Nu.
E foarte ciudat și asta îmi amintește de niște chestii
care s-au întâmplat la birou.
Ce anume?
Nu știu dacă ai auzit de elefantul uriaș din încăpere.
- Acum ce mai e? - E despre Polly și Tyler.
- Poftim? - Că se giugiuleau la birou?
- Pe canapea. - E pe bune?
Adică…
Deci ce… Mai precis… Nici nu știu…
Îl mângâia pe piept, îi băgase mâna în pantaloni
și păreau… Tyler era întins, iar Polly îl călărea.
Eu…
Da. Știi tot circul de când cu Polly și situația lui Tyler.
S-au luat de mine, dar Polly e și mai și.
Când m-am angajat aici, toți s-au luat de mine.
Nu mai accept așa ceva. Sunt pe picioarele mele.
Ați discutat careva cu Polly și Tyler despre asta?
Dacă e adevărat, sunt de-a dreptul șocat.
Cu karma nu te pui.
MAGAZIN NUPȚIAL
- Bună! - Bună! Ce mai faci? Uită-te la tine!
- Doamne, cât mă bucur să te văd! - Ce rochie senzațională!
- Ba asta e senzațională. - Mersi!
Eu și Sergio am decis s-o ștergem.
Ne ducem în Italia doar noi doi.
Suntem logodiți de peste doi ani, iar Chelsea mi-e prietenă bună.
Ne cunoaștem de doi ani.
Și ea e agentă la Grupului O.
Îmi place încrederea și stilul ei
și știu că e persoana ideală care să îmi vadă rochia devreme.
- E frumoasă. Îmi place. - Mulțumesc.
- Și tu la fel. Superbă! - Mersi.
Locul ăsta e minunat.
Te urmăresc de mult. Ești din vechea gardă, ai experiență.
Mersi! Îmi face plăcere. Poate te invit la o paradă a modei cândva?
Îi facem praf!
- Ești gata să probezi rochia? - Da!
- Super! - De-abia aștept.
Eu stau aici și beau șampania.
- E în regulă? - Nicio problemă. Nu durează.
N-o să fie impresionați.
Am de dat explicații.
Michael, ai vreo cârpă la îndemână?
- Vă vine să credeți? - Doamne…
- Arăți incredibil. - Mulțumesc.
E de parada modei. Dumnezeule!
Eu sunt… înmărmurită.
- Lasă! - M-ați lăsat fără replică.
Și fără picioare, pare-se.
Vreau s-o văd în oglindă.
Iar dacă dăm jos voalul,
rămâne o rochie senzațională.
Ce fund! Nu?
De la mama îl am.
S-a lucrat vreo 900 de ore la cusut perle.
Rochia are peste 6.500 de cristale.
Sunt moartă. Resuscitați-mă acum!
Dacă vrea s-o ia altcineva, îl costă 50 de miare.
- Cam așa ceva. - Da.
Când ai știut că Sergio e alesul?
Probabil cam de trei ani. Sergio e sufletul meu pereche.
A trebuit să sărut câțiva broscoi până am ajuns aici,
dar el a fost minunat.
Când erai mică și te gândeai cum avea să fie când te măriți,
ți-ai imaginat momentul ăsta și rochia asta, exact așa?
Da, am visat să am o rochie ca asta,
dar e minunat s-o văd în realitate.
Vreau să văd chipurile tuturor cum te văd pe tine acum.
Mersi mult de tot.
Inviți pe cineva de la birou la nuntă?
Oricum nu organizăm o nuntă mare, așa că nu e vorba că nu invit pe nimeni.
Doar că… Mergem în Italia.
Evident că nu faceți o nuntă la care…
- Va fi ceva intim, oricum. - Da.
Dar dacă o făceai, invitai pe cineva?
- Tu ce părere ai? - Nu.
- Nici eu.
PETRECEREA LUI GIO PENTRU VÂNZĂRI DE 100 MILIOANE DOLARI
- Tyler! Mă bucur să te văd. - Asemenea. Ce mai faci?
Bine! Tu?
- Un pahar de șampanie? - Da. E Gio?
- Chiar el. Da. - Nu se poate.
Propria lui sculptură de gheață. E grozav. Unde e Gio?
- Vine curând. - Da. Bate palma pe încă 100 de milioane?
Da. Mai vinde o casă.
- Arăți beton! - Salut!
Gio, pot servi o șampanie?
Știi că e chiar Gio?
Zău? E înălțimea lui?
- Nu. - Glumeam.
- Nu mă pârâți! - Nicio șansă.
Gio întârzie la petrecerea lui?
- Bun-venit! - Bună!
- Dinadins? - Faină culoare!
N-o ignora!
- Asta voiam să spun și eu. - Nu ne ignorăm.
- Dar nu știam dacă era prea devreme. - Da.
- Suntem în regulă? - Încă e devreme.
O facem?
- Da. - Încep eu.
Vreau să fiu primul, până nu e plin de buze.
Asta mă gândeam și eu.
Bună!
- Mă bucur să te văd! - Ce bine arăți!
- Și tu! Îmi place culoarea. - E minunat!
Scuze de întârziere. Escrow deschis azi.
- Felicitări! Să bem! - Mulțumesc.
Petrecerea lui Gio pentru sine
e un pic și pentru mine, în sinea mea,
fiindcă am deschis un escrow pentru o casă frumoasă de șase milioane
în Pacific Palisades, în Los Angeles.
Și sunt în al nouălea cer.
Bravo mie!
Vă rog să vă apropiați cu toții!
Scuze pentru întârziere! Mă bucur să vă văd.
Era o casă de 60 de milioane.
- Șase și zero? - Ești supertare. Pe bune?
- Felicitări! Asta da scuză! - Da.
Acum că Jason a venit, putem să începem.
Toți vă întrebați unde e sărbătoritul.
Să-l primim la petrecerea lui!
Gio!
- Iată-l! - Mersi că ați venit.
- Mai bine mai târziu decât deloc. - Mersi!
Mulțumesc soției mele sexy pentru ziua de azi.
E o zi cu atât mai importantă
datorită momentului de răscruce la care am ajuns în cariera mea.
Vânzări de peste o sută de milioane pentru Grupul O.
Da, frate!
Trecând pragul acesta într-un timp așa de scurt,
am depășit cu mult așteptările tale.
- Da. - N-ar trebui s-o zică el?
E petrecerea mea, nu?
Dar sper să fie o provocare pentru colegii mei,
să încerce să mă ajungă din urmă.
Gio, lucrul cu tine e o provocare întotdeauna.
Asta așa e.
- Noroc! - Noroc!
- Pentru Gio.
Accept oricând.
- Bună! Îmi place costumul. - Mulțumesc.
Bem din sloi?
Voiam să vorbim, pentru că la birou s-a vorbit recent despre tine și Tyler.
Ce am făcut? N-am nimic cu nimeni.
- Nu mă pot preface. - Da.
- Despre ce vorbești? - Pot să termin?
Nu spui nimic de fapt.
- Dă-mi voie! - Nu e nimic.
Lasă-mă să vorbesc!
E o problemă. Ești duplicitară și nu ești o bună prietenă.
- Te porți ca un copil. - Ba nu, încerc să vorbesc cu tine.
- Sean începe nu știu ce dramă… - Zice că tot ce spun eu
despre tot ce s-a întâmplat la birou…
Nu vă înțeleg, că vorbiți deodată.
Mă lași să vorbesc?
- Îmi pare rău. - Nu te mai preface, Polly!
- Fugi de situații pe care le provoci. - Mă scuzi!
Asta face ea. Întoarce spatele tuturor…
Nu își analizează niciodată purtarea.
Crede că problema e altundeva.
Îi place să răstălmăcească, manipulează…
- Să vin cu tine, să vorbim cu ea? - Încerc doar să… Haide…
- E aiurea. - Tu vorbești aiurea.
- Cum asta? - Dacă ai o problemă cu mine, ceea ce…
- Nu avem o problemă. - Rose. Alex, asta e între noi, da?
- Tu nu… - Îmi ajut prietena.
Nu am nevoie! Sean spune că…
Alex, n-avem nevoie de tine.
- E între voi trei? - Trebuie să pleci, bine?
Kayla stă cu tine, eu, cu Polly.
Alex, nu e nevoie, asta e o prostie.
- E între mine… - Încearcă să facă scandal. E în regulă.
Ai pus-o la zid pe Kayla și pe mulți alții din birou.
Ai făcut din mine un dușman…
Și pe bună dreptate.
Vrei să vedem cine are dreptate?
Noi două trebuie să discutăm separat.
Sigur, dacă se lasă cu tărăboi, nu cred că e momentul.
Nu va fi tărăboi dacă nu faci tu.
- Bine. - Vreau să fie clar.
Evident, e multă confuzie. Îmi datorezi scuze.
Pentru ce?
- Te-ai luat de mine că am flirtat cu… - Ai încercat să te fuți cu Tyler.
- Nu e adevărat. - Ba da, și știi asta.
Nici nu l-am atins. Și nu l-am futut, deci scoate-ți asta din cap,
căci nu e adevărat.
- Ai tot încercat. - Nu l-am atins.
- Ai încercat… - Dacă încercam, reușeam.
- De ce vorbești așa? - Fiindcă m-am săturat de abureli.
Arăt ca o idioată?
- Și vorbești ca un bebeluș? - Tot biroul vorbește…
Te giugiuleai cu Tyler la sediu.
- Poftim? - Faci pe nevinovata?
Nu fac pe nevinovata. De parcă… Când a fost asta?
Ați fost la localul de sushi, v-ați îmbătat, v-ați întors la birou.
- Am adormit pe canapea. - V-ați giugiulit.
- Nu. - Ba da.
Ce faci?
Te-ai tot luat de mine. E multă ipocrizie la mijloc.
Se ceartă, nu glumă!
Nu cred că înțelegi diferența dintre cineva care e căsătorit
și cineva care e singur.
Bun. Deci, te-ai giugiulit cu Tyler sau nu?
- Când era singur. - Deci ai făcut-o.
Te porți ca un copil.
Bine. E răspunsul pe care-l voiam. Chiar ești ipocrită.
Ce distracție! Mai vreau!
Vorbește despre seara aceea la birou.
- Se întâmplă chestii nașpa. - Da.
Se pare că ai așteptat momentul…
- De ce mai vorbim despre asta? - E dublu standard și multă ipocrizie.
- Nu mai înghit. - Ce tot spui acolo?
Vrei să îți spun aici? Nu vreau s-o fac în public.
Tu…
- Ce-i tevatura asta? - Vrei să vorbim?
- Chiar vrei s-o fac? - Nu. Doar să nu mai vorbești despre mine.
Nu vreau să vorbesc despre tine.
Am terminat cu asta.
- Vorbea despre Polly. - E tot ce vreau.
- Vorbeam despre Polly. - Bine!
- De ce? Te simți vinovat? - Termină! Nu mă simt vinovat deloc.
- Îmi trăiesc viața. Nu vreau discuții. - Clar.
- Noroc! - Futu-i!
Nu mai înghit rahaturile astea. Gata!
Ce? Parcă…
Am terminat-o.
Mai vrea cineva?
Tyler și Polly s-au giugiulit la birou.
Cu oameni în jur.
- S-au sărutat? S-au giugiulit? - Giugiulit, da.
- De-aia voiam ceva cu gheață. - Tequila?
Eu plec.
J, te iubesc. Eu plec.
- Pleci? - Da. Mă bucur că te-am văzut.
Toate bune?
Ai angajat agenții greșiți. Salut!
- Încotro? - Cică am angajat agenții greșiți.
Așa a zis el.
Drăcia naibii!
N-ai auzit de Polly și Tyler giugiulindu-se la birou?
Mincinoasa naibii!
Ce bine e!
Ești o mincinoasă. Eu nu…
- Întreab-o! - Nu întreb nimic.
Ultima oară când am deschis gura, s-au luat toți de mine.
Dar asta?
Știi ce de spun? Îmi datorează scuze.
Pe mine m-a pus la zid că am flirtat cu el, nici nu l-am atins.
Iar ea se giugiulea aici cu Tyler.
Cu limbi, dichis.
Polly e prietena mea și nu mi-a spus nimic?
Ce petrecere bengoasă!
- Super intrarea! - Da.
Luați de-aici!
Subtitrarea: Nicu Teodorescu