Spletl jsem se. Orsat to nebyl. Byl to Nathan.
Sabotoval místo činu. Znal všechny oběti. Od začátku nám lhal.
- Odevzdejte brýle, poručíku. - Naval.
Nathan mě vyšoupl z případu.
Ukradl jsem brýle k Zoé. Prohodil jsem je s tvýma.
Brzy to ale zjistí.
To je jedno. Je konec.
- Vypadni! - Co to děláš?
- Střelila jsem ho. Musíme schovat auto. - Dej mi klíčky.
Ahoj, Hectore. Nenechala ti Mélanie před 27 lety nějakou kazetu?
- Co je na tý kazetě? - Důkaz.
Nějakou mi přinesla. V den, co postřelila Nathana.
V den, kdy zemřela, ležel v nemocnici?
Promiň.
Sakra, to nebylo N. Bylo to H.
H + Z
Ten prsten s perlou. Ten není můj.
Už jsem ho někde viděl. U Zoé Levyový.
Přinesu ti svetr.
Mám tu jeden tvůj.
- Tati! - Tati! Auto!
- Co je s autem? - Otvírej!
Zapnout pásy.
Ne.
To ne.
To snad ne!
Kurva!
Nenamáhej se.
S čím?
S hledáním brýlí.
Zničila jsem je.
Jak to myslíš „zničila“?
Co jsi s nimi udělala?
Kam jsi je schovala?
Vyhodila jsem je.
Mélanie za 90 minut zemře.
Chápeš, cos provedla?
Byl to jediný způsob, jak jsem s ní mohl komunikovat.
Teď kvůli tobě zemře.
Víš, jak tím Juliette ublížíš?
Juliette?
Víš, co s ní to setkání udělalo?
Volala mi. Skoro ani mluvit nemohla.
Ublížil jsi jí.
Vyhodila jsem je kvůli ní, kvůli tobě i kvůli našemu synovi.
Celá tahle záležitost musí skončit.
Parvano, ty tomu vůbec nerozumíš.
Vžij se do mý situace.
Kdybys měla možnost oživit svoji rodinu…
Zkus si to představit. Mít zase svý rodiče.
Svoji sestru.
A riskovat, že přijdu o manžela?
Že přijdu o syna?
Do toho bych nikdy nešla.
Nikdy jsem nechtěla Mélanii vymazat.
Nechtěla jsem se stěhovat. Nevyhodila jsem její věci.
Byla pro tebe i Juliette důležitá.
Byla jsem to já, kdo nechal zarámovat její fotky.
Ano, ale díky týhletý příležitosti tady mohla pro Juju stále být!
A co Sam?
Je tu pro něj stále jeho otec?
Myslíš, že nevnímá, že se staráš víc o Juliette než o něj?
Cože? Proč tohle říkáš? To je naprostý nesmysl.
Sam má přece oba rodiče.
Juliette má jenom mě!
I Juliette má oba rodiče.
Od 12 let jsem se o ni starala, jako by byla moje vlastní.
Ty to nechápeš.
Juliette měla jedinečnou příležitost mít zase svoji mámu naživu.
A zároveň mít i tebe.
Byli bychom všichni šťastní.
Ne. Ty to nechápeš!
Všechno, co dnes máme,
přestože to zní hrozně,
máme proto, že je Mélanie mrtvá.
Uznávám,
že to není fér a že je těžké se s tím vyrovnat,
ale ona je mrtvá.
Tak to je a tak to zůstane.
Chci, aby tohle celé přestalo. Musí to přestat.
Chci, aby se věci vrátily do normálu.
Musím jít.
Musím varovat Nathana. Musíme ho zastavit.
Nechceš zavolat svýmu příteli?
Ne.
S Ludem to skončilo.
Ale ne. To říkáš jen proto, že jsi v šoku.
Napsala jsem mu, že ho opouštím.
To mě mrzí.
Promiň.
Ne, ty promiň.
Měla bych jít.
Aby si nemysleli, že s tím máš něco společnýho.
Ať si myslí, co chtějí.
Chtěl tě zabít. Bylo to v sebeobraně.
- I tak radši půjdu. - Co chceš dělat? Kam půjdeš?
Někam pryč. Za hranice.
Za jaký hranice? O čem to mluvíš?
Počkej. Poslouchej mě.
Nikam nepůjdeš. Pomůžu ti.
Najdeme ti právníka a vysekáme tě z toho.
Nechci tě do toho zatahovat. Je to můj problém.
Počkej. Tohle je rozhodně i můj problém.
Je to i můj problém. A víš proč?
Protože tě miluju.
Ano, miluju tě.
Proč myslíš, že jsem chodil v devítce na latinu?
Šel na humanitko, i když jsem blbej na jazyky?
Tak moment.
Co mi to tu vykládáš?
- Proč jsi mi to nikdy neřekl? - Co já vím?
Bál jsem se, že to neopětuješ. Tak jsem to ani nezkoušel.
Ani teď pro to není vhodná chvíle.
Ale když už teď nejsi s Ludem,
mohla bys být se mnou.
Já tě v tom nenechám.
Počkej. Něco pro tebe mám.
Tys mi koupil prsten?
Je to jen pozornost.
Zahlídl jsem ho ve výloze klenotnictví a vzpomněl jsem si na tebe.
Napadlo mě, že když ti ho koupím,
nakopne mě to k akci a konečně ti řeknu, co k tobě cítím.
Můžu?
Tak.
Páni.
Copak? Je to moc?
Není mi dobře.
Fakt? Co je ti?
Kde máš koupelnu?
Nahoře. Naproti schodiště.
Nemám jít s tebou?
- Ne, to je dobrý. - Určitě?
- Kim, kde jsi? Musím s tebou mluvit. - U Nathana.
Čekala jsem, až odjede.
Nic tu není.
Jen pravěká pevná linka.
Kdo dnes sakra používá pevnou linku?
Na Nathana se vykašli. On to neudělal.
Už vím, kdo to byl.
A jsem si stoprocentně jistej.
To myslíš vážně, že to nebyl Nathan? Víš, jak tady riskuju?
Zbláznil ses?
Hele, sekl jsem se. Vypadalo to, že by to mohl být on.
Všichni jsme se sekli. Nebylo to N + Z.
Ale na to teď není čas.
Ten, kdo zabil Mélanii, se jmenuje Hector Delavigne.
Kupoval ty prsteny. Chodí na box.
Zná Mélanii ze střední. Byl to on.
Dobře. Padám odsud.
Zjisti o něm všechno, co se dá.
- Jaký měl vztah k ostatním… - Sakra.
Hector Dela…
Haló. Kim?
Je tu někdo?
Romane?
Haló?
Haló.
Ludo. Máš ty brýle?
Nemám. Moje žena je zničila.
Děláš si srandu?
- Nathane, promiň. - Co tady sakra děláš?
Spletl jsem se. Špatně jsem si to vyložil.
Věděli jsme, že to je někdo blízký. Já…
- Jsem prostě kretén. - Jdi domů.
Vyslechni mě. Prosím. Dvě minuty.
Prosím.
- Vím, kdo zabil Mélanii. - Nepovídej. Já to nebyl?
Byl to Hector Delavigne.
To písmeno v písku nebylo N, ale H.
Byl to Mélaniin kamarád. Vždycky ji chtěl.
Nejdřív Orsat, pak já a teď tenhle chlapík?
Musíš mi věřit. Poslouchej, Nathane.
Byl jsem u něj. Ten chlap boxuje.
Kruci!
Stejnej prsten s perlou dal i svý bývalý ženě.
Bydlí poblíž corsenský pláže, kde jsme našli Mél i Zoé.
Mezi lety 2002 a 2019 byl ženatý.
Což je období mezi Yasmine Salemovou a Nolwenn Gakouovou.
Zřejmě byl spokojenej, když nikoho neza…
Proto byla Yasmine naživu, když chodil s Flo.
S Flo si začal v roce 1998, v roce 2001 byl šťastně ženatý.
Do roku 2019 neměl důvod nikoho zabíjet.
Proč do toho pleteš Flo?
Zapomeň na to. Všechno zatím nevíme, ale víme, kde bydlí.
Musíme ho zadržet.
- Kim už o všem ví. Požádal jsem ji… - Kim?
No jasně.
Tak proto se hodila marod.
Delavigne už něco tuší. Vyptával jsem se ho.
Zničí všechny důkazy. Volám soudkyni.
Co si kurva myslíš?
Že tě poslechnu? Jako poslušnej pejsek?
Obvinil jsi mě ze čtyř vražd!
- Nathane, mrzí mě to. - Ale nemrzí!
Jsi kmotr mý dcery. Ale nedal jsi mi nejmenší šanci se bránit.
Neposlouchal jsi mě. A teď chceš, abych poslouchal já tebe?
Co mám dělat? Psát si poznámky? Chovat se slušně?
Naser si.
Nathane! Prosím! Vím, kde je.
Je na místním fotbalovým stadionu.
Kolikrát ti mám opakovat, že už na tom neděláš?
Tady rozhoduju já.
Chceš tu ještě pracovat?
Mél.
Mél?
Už jdu.
Mel?
Začínám se o tebe bát.
Seš v pohodě?
Nechám tě. Dej vědět, kdybys něco potřebovala.
VYŠETŘOVACÍ SPIS OBĚŤ: MÉLANIE BÉGUINOVÁ
DATUM: 17. ČERVENCE 1998 ČAS SMRTI: 11:00
To je tátovo auto!
- Tati, tys přijel? - Jo.
- Viděls, jak jsem dal skoro gól? - Same, nemůžu tě odvézt.
Jeď s Clémentovým tátou. Mám práci.
Ty pracuješ v autě?
Same, prosím.
Udělej, co ti říkám.
Kdy se budeme moct vrátit s mámou domů?
Nevím, zlato. Ještě to s maminkou probereme.
Brzo. A teď už utíkej.
Jdi.
No tak. Jdi už.
Proč jedeš doprava?
Dělej.
Mél!
Jdu dovnitř.
Mél!
Co to děláš?
Mél!
Kam to jedeš?
- Haló? - Ludo?
- Nathan si mě pěkně podal. - Já vím.
Dívala ses na toho Hectora Delavigna?
Teď jdu na to.
Tak jo. Měl jsi pravdu. Delavigne se s Yasmine setkal.
V jaký souvislosti?
Případ krádeže identity.
Mladík poslal peníze na charitu, pro kterou pracoval.
Rok 2001. Pár měsíců před její smrtí.
- Co dál? - K Nolwenn a Zoé tu nic není.
Ale možná se seznámili přes seznamku.
Tintine, pošli to co nejdřív na prokuraturu.
Jasně. Ovšem.
Bez soudkyně si ani neškrtnem.
Nic dalšího jsi nenašla? Nikdo si na něj nestěžoval?
- Nic, co by nám pomohlo? - V databázi ne.
V evidenci přestupků taky nic není.
Jako by ani neexistoval.
Stojím na benzince v Patoureau. Delavigne je přede mnou.
Na zadržení to stačí. Porovnáme jeho DNA s tím, co máme.
Nic nedělej. Máme málo důkazů.
Kim, nebudeme čekat! Mám ho vedle sebe!
Moment. Co to dělá?
Zajíždí do myčky.
Dobře. Proberu to s Nathanem.
Hlavně nic nedělej, ať to celý neposereš.
Umývá si auto!
Jestli s ním Zoé jela, zničí její DNA!
Hele, uklidni se a jeď domů.
Důvěřuj mi a poslechni. Budu tě informovat.
Jestli je to on, tak ho dostaneme.
Kurva!
Mél!
Co blázníš?
Počkej!
Je tam někdo?
Mél!
Vrať se!
Mél!
Hectore!
Byl jsi to ty.
Co jsem byl já?
Zabil jsi Mélanii.
I Yasmine.
I Nolwenn.
I Zoé.
Ne? Pořád nic?
Ne, promiň.
Hectore.
Potřebuju vědět, co se stalo 17. července v roce 1998.
Prosím.
Proč jsi shodil moji ženu z útesu?
Odmítla tvůj dar?
Ten prsten?
Bylo to proto?
Dotklo se tě,
že tě odmítla a ponížila?
Strčil jsi do ní, i když jsi vlastně nechtěl?
Bylo to tak, Hectore?
Je mi tě líto.
Nikdy ses s její smrtí nevyrovnal.
Já ji ale nezabil.
Radši se přiznej hned, jinak je to otázka hodin.
Porovnáváme tvoji DNA s DNA nalezenou u oběti.
Rozumíš? Tak rozumíš, sakra?
Čemu se směješ?
Já tě zabiju! Zabiju tě, jako jsi zabil moji ženu!
Tati?
Počkej v autě!
Shniješ v base, ty svině.
Napadl jsi mě.
Před mými dětmi.
Před tou holkou v autě.
A když jsem šel na záchod, udělal jsi to znovu.
Chtěl jsi mě zabít.
Tohle je sebeobrana.
Mél!
Nepřibližuj se.
Co to děláš?
Mél.
Já tomu nerozumím. Říkalas, že mě miluješ. Vzala sis prsten.
Pak jsi bez vysvětlení utekla a teď na mě míříš pistolí.
Nikdy jsem to neřekla.
Ty mě zabiješ.
Ne. Co to…
Ano! Zabiješ mě. Mě i ty další ženy.
Jak bych já mohl někoho zabít?
Mél! Dívej se na mě.
Nezabiju tě.
To ty na mě míříš.
Jsi mnou už roky posedlý.
Myslela jsem, že ztrácím věci, ale bral jsi mi je ty.
Kdybych ten prsten odmítla, zabil bys mě.
- Ne. - Vím to.
To není pravda.
Není to pravda.
Poslouchej mě.
Ty jsi mě ten večer políbila. To nebyl můj plán.
Ty jsi přijela ke mně domů.
Nemám pravdu?
Ty jsi mi řekla, že ses rozešla s přítelem.
Nebo ne?
Ano, ale tebe bych nikdy nechtěla.
A ty to nemůžeš rozdejchat.
Že tě žena odmítne.
Dobře.
Mohla bys, prosím tě, dát dolů tu zbraň?
Podívej. Klekám si na kolena.
Nijak tě neohrožuju.
Mél. Nezastřelíš mě, že ne?
Mél.
Proč?
Promiň.
- Mél. - Promiň.
Ne…
Parvano?
Same?
Parvano?
Same?
Ty už jsi doma?
Jak to, že nejsi v práci?
Za chvíli se tam vracím.
Je ti dobře?
Jo.
Stýskalo se mi. Dnes jsi mi moc chyběla.
- Same. - Tati.
To jsi měl vidět. Dal jsem skoro čtyři góly.
Čtyři? Hezky!
- Nejmíň. - Skvělé.
- Jo. - Vyhráli jste?
Ne, ti druzí byli mnohem větší.
Aha.
Chápu. Poslyš.
To nevadí. Příště to vyjde. Vezmu i kameru.
Obejměme se. Všichni společně.
Tati, přestaň.
To stačí.
Same? Věci!
Jasně!
Jsi v pohodě. Tváříš se divně.
Jsem v pohodě. Jen jsem nemohl spát.
Fakt?
Ráno jsem se probudil
a nevěděl jsem,
jestli Mélanie umřela, nebo jestli je naživu.
- Co bys tomu řekla? - Aha.
A doteď úplně nevím… Je v pořádku?
No, já myslím, že jo.
Klidně jí zavolej a zeptej se jí.
Tak jo.
Nelíbíš se mi.
Jestli nechceš, tak tam dnes nemusíme chodit.
K Yasmine.
- K Yasmine? - Jo.
Zapít to povýšení.
- No jasně. - Zapomněl jsi.
- Ne. - Ano, zapomněl jsi na to.
- Tak jo, zapomněl. - Jo.
- Nemusíme tam chodit. - Ne. Půjdeme.
- Určitě? - Ano.
- Určitě. - Tak jo.
Brnknu Juju.
JUJU KONTAKT NENALEZEN
Volané číslo neexistuje. Obraťte se prosím na vaši telefonní…
- Potkáme se tam? - Jo!
Jasně! Zatím pa!
- Ano? - Noémie. Je tady Juliette?
A vy jste?
No… její otec.
- Tohle není dobrej nápad. - Proč by to nebyl…
- Co se děje? - Řeknu jí, že jste tu byl.
Ne.
Noémie, prosím.
Vážně ji musím vidět.
Můžu s ní mluvit?
Prosím. Jen pět minut.
Pět minut.
Ahoj.
Tati?
Budu vedle.
Co chceš?
Vidět svoji dceru.
Ty jsi právnička?
Už tři roky.
Promiň, že jsem tě zklamala.
Prosím?
Ne. Vůbec jsi mě nezklamala.
Jsem na tebe pyšnej, Juju. Ani nevíš jak.
Jsi těhotná.
Proč jsi přišel?
Asi to bude znít divně, ale…
Nevím, co jsem řekl nebo udělal, že se mnou nemluvíš.
Nech toho.
Já…
Vypadává mi paměť.
A hodí se ti to.
Omlouvám se ti za všechno, co jsem provedl.
Chci být součástí tvýho života.
Nezajdeme to probrat třeba na večeři?
Nemůžeš si sem jen tak nakráčet a všechno šmahem smáznout.
Co mám teda udělat?
Řekni mi to a já to udělám.
Juju, jsi moje dcera, miluju tě. Jsi pro mě vším.
Jsme rodina.
Ne. Nejsme rodina.
Zvoral jsi to.
- Ne… - Přestaň!
To tys mámu napráskal. Kvůli tobě je v base.
- Hele… Juju… - Odejdi, prosím.
A přestaň mi tak říkat!
Jdi!
Jdi.
MÉLANIE BÉGUINOVÁ
PO 15 LETECH NA ÚTĚKU BYLA ZADRŽENA BÝVALÁ SOUDKYNĚ MÉLANIE BÉGUINOVÁ
Po 15 letech na útěku byla včera dopadena bývalá soudkyně Mélanie Béguinová.
Je obviněna z vraždy Hectora Delavigna, kterou měla spáchat 17. července 1998,
a z únosu své 15leté dcery Juliette, jež před dvěma dny zmizela.
Byl to její bývalý manžel, poručík místní kriminálky Ludovic Béguin,
kdo včera po dvoudenním pátrání obě tyto pohřešované našel.
Mélanie Béguinová byla okamžitě po zatčení vyslechnuta policií,
a jak nám sdělil její právník, ke všem obviněním se přiznala.
Údajně prý chtěla strávit nějaký čas se svou dcerou.
HODNĚ ŠTĚSTÍ, ŠÉFOVÁ!
- Tintine, otevři to. - Jasně.
To je teda něco.
Můžete mi říct, kde jsou moje věci? Tohle byl můj stůl.
Nemáte někdo vývrtku?
Říkala jsem bez večírku.
Překvapení!
S dovolením.
- Do velký sklenice, prosím. - Omluv mě.
Jasně.
Ne, já nechci řídit!
- Haló? Už jedeš? Kde jsi? - Miluju tě.
Já tebe taky.
Jen jsem ti to chtěl říct.
A taky se omluvit za to svý dnešní chování.
Vím, že mi věříš, a nechci dělat nic za tvými zády.
Já…
VAZEBNÍ VĚZNICE
Potřebuju vidět Mélanii.
Pak ti všechno vysvětlím.
Slibuju ti, že ti všechno vysvětlím. Dobře?
Dobře.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Zatím pa.
NÁVŠTĚVNÍK
Celých 27 let tu na tebe čekám.
Překlad titulků: Irena Křiváková