TIDIGARE
Mélanie?
Jag ska dö om två dagar.
-Vem har sagt det? -Du.
Du pratar med en kille från framtiden
och är den enda på planeten som kan göra det?
Du behöver hjälp.
Det här maskhålet är mitt enda hopp.
Har du tänkt på vad som händer om du räddar henne?
Jag kan inte låta henne dö.
Då åker jag och tar Sam med mig.
Ludo äter inte. Han sover inte. Han är besatt.
Ni har fyra dödsoffer! Hur många behöver ni? Sex? Åtta?
Jag vet inte hur.
Yasmine Ben Salem, som ersatte Le Goff.
Hon dödades 2001. Samma ring, samma mördare.
De kände mördaren.
-Orsat. -Åklagaren?
N + Z på stranden. Orsats förnamn är Nicolas.
Jag vet inget om Orsat och Yasmine. Hon gillade Nathan.
Nathan?
Var var du när Zoé Levy dog?
Du måste skämta.
Mél! Jag skjutsar dig hem.
-Jag behöver vara ensam. -Som du vill.
Ludo? Det är tidigt.
-Jag vill prata med Mélanie. -Hon är inte här.
Mélanie!
Hon är inte här! Hon åkte tidigt.
Så hon var här.
Ja, hon var här. Hon åkte till kontoret för att jobba ikapp.
När du träffar henne, säg att hon inte kan göra så här.
Hon kan inte bara dra och inte höra av sig på hela natten!
-Var är Juliette? -Jag lämnade henne hos min mamma.
Säger du henne det?
Ja, men hon vill nog inte prata med dig.
Helvete.
Okej, men snälla. Säg att jag är ledsen.
Att jag inte borde ha reagerat så där. Jag var en idiot.
Säg att jag älskar henne.
Hon är mitt livs kärlek. Jag blir galen utan henne.
Kan du säga det?
Ja.
Tack.
Förlåt att jag var sen igår.
Hittade du nåt på Orsat?
Jag hade fel. Det är inte han.
Det är Nathan.
Nathan?
Nej. Inte en chans. Det är Orsat.
Det är Nathan.
Jag var i din VR…
Jag dubbelkollade allt. Det är han.
Han förstörde brottsplatsen. Han vägrade att bära handskar.
Han ljög för oss från början. Han kände alla offer.
Han bedrog Flo med Yasmine.
Han saknar alibi för Zoé Levy. Han var på Nolwenns surfklubb.
Han är din bästa vän. Vi har känt honom i åratal. Det är inte han!
Om det var han hade du upptäckt det!
Jag ville inte tro det.
Men det är han. Utan tvekan.
Varför vill han döda mig?
Jag vet inte.
Vi är vänner. Jag har aldrig gjort honom nåt.
Jag förstår inte. Det stämmer inte. Det är omöjligt.
Inte jag heller.
Han kanske är kär i dig.
När vi träffades föll han för dig direkt. Han var sur på mig i veckor.
Ingen dödar nån för att han är kär. Vi hade sett om han var sjuk i huvudet!
Tydligen inte.
Det var han som sa att det var en olycka.
Jag har samlat bevis mot honom. Jag har skickat allt till Le Goff.
-Vi ska konfrontera Nathan. -Béguin?
-Kom ut, tack. -Vad är det?
-Jag måste gå. -Nej! Ludo, inte nu.
Béguin, kom ut nu.
-Snälla! -Jag kommer tillbaka snart, jag lovar.
-Vi vet vem det är nu. -Nej, Ludo. Nej!
Chefen?
Lämna tillbaka glasögonen, tack.
Du är bortkopplad från fallet.
Polisen.
Mélanie Béguin. Jag söker min man.
Jag kopplar dig.
Hallå, Mél? Det är Nathan.
-Var är Ludo? -Han är ute och följer ett spår.
-Har det hänt nåt? -Nej då.
Säker? Du låter konstig.
Jag ringer tillbaka.
Vänta. Flo sa att ni har det tufft just nu.
Du verkade nere när jag såg dig igår. Jag blev orolig.
-Ska jag komma förbi? -Nej.
-Säkert? Det gör mig inget. Var är du? -Det behövs inte.
FALLET Z. LEVY
Du ska ta två dagar ledigt.
-Har du läst pappren jag skickade? -Ja.
Du dök upp hemma hos kommissarie Leroy mitt i natten.
Du sa att han är en seriemördare.
Vi har underskattat hur fallet påverkar er.
Du söker en syndabock för din frus död.
Men du har gått för långt.
Du kan förstöra hela utredningen.
Han ljög för oss.
Han låg med Yasmine.
Ja, jag vet. Du sa det.
Leroy borde givetvis ha nämnt det.
Och boxningen? Surfklubben?
Kolla åtminstone hans alibi!
Sluta, för fan! Det räcker!
Han vill hämnas för ett 20 år gammalt misstag.
Ja, jag trodde att Mélanies död var en olycka. Som alla andra här!
Bra, då kan vi jämföra ditt DNA.
Finns det inte plats på psyket? Han behöver hjälp.
Lugna dig, Béguin!
Béguin, lugna dig!
Släpp mig.
Det är han.
Det är inte lätt att anklaga min vän.
Har du inget att säga?
Ludo? Glasögonen.
Ge hit.
UTREDNING. MELANIE BÉGUIN.
MELANIE BÉGUIN 17/07/1998
Det är Ludo. Kan du hjälpa mig snabbt?
Om jag kommer nu, kan jag få ett DNA-resultat idag?
Toppen. Tack ska du ha.
Jag heter Mélanie Béguin. Jag är 28 år.
Jag bor i Plouzané.
Jag är undersökningsdomare i Brest.
Om du tittar på det här är jag död.
Jag blev mördad av Nathan Leroy.
Han knuffade mig från Corsenklippan.
Den 17 juli 1998, kl. 11.
Jag blir inte den enda.
Titta vad Nathan har skickat!
Mår du bättre?
Får jag be dig om nåt viktigt?
Kan du ta hand om det här?
Vad är det?
Lova att du ger det till Ludo. I morgon kväll.
Du oroar mig. Varför gör du inte det själv?
Tänker du lämna honom? Ja, du tänker lämna honom.
Nathan kommer att döda mig.
Det låter vansinnigt, men det är sant.
I morgon klockan 11.
Jag har förklarat allt på bandet.
Nathan?
Ska Nathan döda dig?
-Vad pratar du om? -Han är kär i mig.
Skämtar du?
Han är galen. Jag borde inte ha fört ihop er.
Varför säger du att han är kär i dig? Jag vet att du inte mår bra.
Du och Ludo har det svårt. Men hör du vad du säger?
Du måste sluta träffa honom. Du är inte säker med honom.
Vad är det med dig? Allvarligt?
Ditt förhållande är skit så du förstör mitt? För att jag inte är singel?
Nej, Flo. Jag lovar. Han ljuger. Han manipulerar…
Men vad fan! Du tillbringade inte natten med honom!
Han skickade inte blommor till dig!
Sök hjälp. Behåll bandet.
DEN 16 JULI
FALLET M. BÉGUIN
Zon C.
Inaktivera säkerhet.
Vad har hänt?
Jag fråntogs fallet.
Jag stal Levy-glasögonen och bytte ut dem mot dina. Men…
Vi har ont om tid. De märker det förr eller senare.
Det är ändå kört.
Nathan vet allt om mig. Han kan döda mig när han vill.
Nej. Du vet att det är han. Du har ett enormt övertag.
Du vet till och med när. I morgon kl. 11.
Du kan försvara dig.
Du har min pistol.
Det blir självförsvar.
Jag kan inte döda.
Det är han eller du. Låt inte honom vinna.
Det är naivt, men…
Jag trodde att det här maskhålet öppnades för oss.
-För att vi skulle rädda mig. -Ja.
Jag hade fel.
-Det är bara en slump. -Nej! Det är ingen slump.
Jag vill se Juliette.
Omöjligt. Vi har inte tid. Hon känner inte till det här.
Det är kanske sista gången vi ses. Det är min enda chans.
Även om hon tror mig är det bara jag som kan se dig.
Jag vill försöka ändå.
Hon är min dotter.
Du skulle säga samma sak.
Det är min sista önskan.
Okej.
HAN UMGICKS MED YASMINE HAN KONTAMINERADE BROTTSPLATSEN
HAN FASTSLOG ATT DET VAR EN OLYCKA
-Har du kollat Zoés inkommande samtal? -Jag håller på.
Varför är du inte klar?
Ludos papper? Varför läser du den skiten?
-Varför sa du inget om Ben Salem? -Det hade inte gjort nån skillnad.
-Fan, inte du också? -Var du den gifta mannen?
Vi sökte honom i dagar.
Det var för 24 år sen. Jag ville inte säga att jag var otrogen.
Kan du förstå det?
-Jag förstår. -Dåså, bra.
Ludo hade inte flippat ur om han vetat.
Han behöver hitta en skyldig. Han letar men hittar ingen.
Så jag får skulden. Han är galen.
Vet du vad? Läs den om du vill.
Jag tänker hitta den som gjorde det.
Leroy.
Va? Vilken mugg?
Helvete, det är inte sant.
Nej, glöm DNA-analysen. Béguin är bortkopplad från fallet.
Ja, släpp det. Från och med nu går allt genom mig.
Dra åt helvete, allihop!
Glöm inte ge henne smärtstillande.
-Tack. -Juju?
Ursäkta mig.
Pappa, vad gör du här?
-Vi måste prata. -Jag jobbar.
-Det är viktigt. -Jag vill inte höra dina galna idéer.
Parvana ringde.
Du är inte dig själv. Jag tror att du är psykotisk.
-Nej. Inte alls. -Du kom aldrig över mammas död.
Det var inte bra för dig att leta efter hennes mördare.
Du borde inte ha jobbat med fallet.
Du måste söka hjälp.
Kan du lyssna på mig lite?
Mamma vill prata med dig.
Okej. Hör på. Jag vet att det låter helt galet.
Du behöver inte ens tro mig. Jag kan inte förklara det.
Men faktum är att just nu
är mamma på stranden, i ett maskhål, och hon väntar på dig.
-Hör du vad du säger? -Ja, jag vet. Jag håller med dig.
Men om det finns en chans på en miljard att det jag säger är sant…
Är det inte värt att ta chansen?
Parvana är min mamma.
UNIVERSITETSSJUKHUS
-Kim? -Jag såg din lista.
Jag håller inte med om allt, men en hel del.
Gudskelov, tack. Vi får veta snart.
-Jag har beställt ett DNA-test. -Nathan avbeställde det.
Det är han, Kim. Det är han.
-Varför skulle han annars göra det? -Ingen aning.
Hör på.
Om det är Nathan har han säkert en annan telefon vi inte känner till.
Jag kollar hemma hos honom.
-Va? -Jag måste få veta.
Jag ringer när jag har nåt.
Jag är bara här för att visa att du är sjuk.
När vi är klara, lovar du att söka hjälp?
Pappa, vad har du gjort?
När du tar på dig glasögonen befinner du dig på Corsenstranden.
Gå inte in i saker.
Du förlorar din rumsliga uppfattning.
Det är en brottsplats. Så det finns en kropp.
Jag klarar mig nog.
Vad ser du?
Jag ser…
Stranden.
Jag ser kroppen.
Nathan.
Pausa.
Zon C.
Ser du henne nu?
Nej.
Min älskling.
Förlåt, jag…
Jag vet inte var jag ska börja.
Det kan inte…
-Det är omöjligt. -Jag vet.
Hur funkar det här?
-Är det en parallell värld? -Ingen aning.
Jag trodde inte heller på det, men jag är här.
Jag ser dig.
Vi kan prata.
Du är vacker.
Du har mitt halsband.
Ja.
Det låg i en låda, med din ring.
Jag menar… den ringen.
Min mormor gav mig det när jag fyllde sju.
Det gick av samma dag. Jag grät så mycket att hon lagade det med en guldlänk.
Jag trodde att det såg ut så.
Jag är glad att du bär det.
-Pappa sa att du är läkare. -Ja.
-Jag gör praktik på gynavdelningen. -Fantastiskt.
-Vad fick dig att vilja bli läkare? -Parvana.
Pappas fru, hon är sjuksköterska.
Det är bra.
Kommer ni överens?
-Förlåt, det här är så förvirrande. -Förlåt mig. Jag förstår.
Jag älskar dig.
Det gör så ont att titta på min lilla bebis.
För att jag inte finns där för dig.
Jag vill se dig växa upp. Se dig lära dig att gå.
Och höra dig säga mamma.
Att vara där din första skoldag. När du är sjuk och ledsen.
När du blir kär.
Pappa sa att du har nån. En pojkvän?
En flickvän.
Hon heter Noémie.
Jaha.
Vill du inte ha barn?
Jo, men…
-Jag kan inte göra det här. -Förlåt.
-Det är inte på riktigt. -Juliette.
-Jag vet inte vem du är! -Vänta!
Juju? Juju, mår du bra?
Lämna mig ifred!
Raring, vad hände? Vad är det?
Jag borde inte ha kommit.
-Varför säger du så? -Du är galen, det här är vansinne.
Det är helt jävla galet.
Mamma är död.
Hon är död! Fatta det!
-Vad pratade ni om? -Lämna mig ifred!
Vad hände?
Jag var klumpig.
Jag vet inte varför. Jag är en idiot.
-Du sa inte att hon var lesbisk. -Jag tänkte inte på det.
Jag blev förvånad när hon sa det. Jag reagerade fel.
Jag reagerade som en idiot när hon berättade det.
Du kunde gottgöra det.
Du träffade henne. Ni pratade.
Inser du hur otroligt det är? En oerhörd möjlighet.
Sa du att du älskar henne?
Det var allt hon behövde höra.
Tack för att du tog så bra hand om henne i alla år.
I morgon har inget av det här hänt.
Det är borta.
Du kommer att leva. Du får se henne växa upp.
Nej, det gör jag inte. Jag vet det.
Jag spelade in ett band och sa att Nathan dödar mig.
Det är bevis.
Jag ger det till Hector. Så att du kan rädda de andra.
Jag måste gå.
Stanna lite till.
Jag måste hämta Juliette.
Och du måste gå till Parvana.
Senast jag såg Ludo grälade vi.
Det får inte sluta så.
I tio dagar har jag bara varit här eller på jobbet.
Jag har slösat bort den tiden. Jag borde ha varit med dem.
Jag ångrar inget.
Forrest!
Jag älskar dig.
Och jag dig.
Nå?
Gick det bra?
Kan vi bara åka?
PAPPA
Det här är Juliette Béguins röstbrevlåda. Lämna ett meddelande. Tack.
Det plingar när det är klart.
Sådär.
Nu kan du laga mat lika bra som jag.
Du ska få mormors spenatstuvning.
Vilken tur du har.
Hörde du?
Titta.
Titta vem som är här.
-Är du okej? -Ja.
Jag vill också be om ursäkt.
Jag ville inte oroa dig igår.
-Du har rätt. Jag ska söka hjälp. -Bra.
-Så du går inte till stranden igen? -Nej.
Och vad du såg där? Det du berättade igår?
Jag hallucinerade, tror jag.
Det är inte på riktigt.
Ska vi äta?
Ja.
Varsågod, madam.
-Och… -Och de små benen.
-Firar vi nåt? -Nej, jag kände bara för det.
Okej.
Toppen.
Det doftar gott.
Har du lagat det?
Oroa dig inte. Jag har bara tinat färdiglagat.
Pust. Jag blev rädd.
Du kommer att gilla det!
Vet du vad vi ska göra nu?
Vi ska försöka äta utan kladd.
Jag förlorade. Du vann.
-Du har ett grått hår. -Du retas med mig.
Nej.
På riktigt? Redan?
Oroa dig inte. Du kommer att se ut som Sean Connery.
Hej, Pussy.
-Det är min enda Sean Connery-replik. -Det är inte illa.
Mår du bra?
Ja.
Vad är det?
Du ser jättetrött ut, Juliette.
Dags att sova.
Vad synd! Vi vill tillbringa kvällen med dig,
men du verkar vilja lämna oss ensamma.
Du ser helt slut ut. Vilka trötta små ögon.
-Inget att göra åt. Det är sängdags. -Kom nu. Natti-natti!
Ja, det är sängdags nu. Så är det bara.
Har du redan tagit av dig…
Ja.
Vad är det?
Ludo?
-Minns du inte var du la den? -Nej.
Pappa kanske vet. Varför frågar du inte honom?
Jag har ju berättat om pappa.
Han har mycket jobb just nu. Vi lämnar honom i fred.
Visst. När kan vi åka hem?
Gissa var den låg?
Bakom soffan, där den brukar ligga. Vi ses om en timme. Kram.
Sluta filma mig! Gör det där du skulle göra!
-Vi kallar honom inte Romeo. -Romeo är fint.
-Vi kallar honom inte Romeo. -Det blir en tjej, hur som helst.
Otur för dig!
Parvana?
Abonnenten kan inte svara just nu. Lämna ett meddelande efter tonen.
Ludo. Det är Agathe.
Onödigt att säga det för mitt namn borde visas
om jag finns bland dina kontakter, men jag programmerade allas telefoner…
Ludo. Det är fel glasögon i Zoé Levys fodral.
Men det vet du redan. Vad sysslar du med? Du förvärrar ditt läge.
Lämna tillbaka dem ikväll.
Jag lägger på nu.
Det är jag!
Stanna, för helvete!
Stanna!
Helvete!
För i helvete!
Mél! Är du inte riktigt klok?
Vad är det för skit du har sagt till Flo? Hör du mig?
-Rör mig inte! -Fan.
-Vad fan gör du? -Försvinn, annars skjuter jag!
Lugna ner dig, okej?
Är du från vettet? Det är jag!
Kom igen.
Kom igen. Ge mig den.
Helvete….
Mél. Vad gör du här?
-Han följde efter mig. -Vem? Vem följde efter dig?
Och jag sköt honom.
Va? Vadå "sköt"?
Har du skjutit nån?
Men varför gjorde du det?
-Vi måste gömma bilen. -Vänta lite.
Varför? Jag fattar inte.
Ge mig nycklarna, jag fixar det. Gå in.
Okej, Mél.
Du är i säkerhet här, men nu måste du berätta.
-Du måste ta det här bandet. -Va? Vad är det på det?
Bevis, utifall att. Du måste gömma det. Ge det till Ludo när han frågar, okej?
-Varför går vi inte till polisen? -Det är Nathan. Han är polis.
-De tror inte på mig. -Nathan?
Vänta. Nathan…
Din pojkväns kompis? Som såg finalen hos er?
Du måste lova. Snälla.
Hej. Ludo.
Hej, Hector.
Förlåt att jag kommer oanmäld.
Ingen fara. Har inte din son match?
Jo, det har han. Kan jag komma in en stund?
Jag har inte mycket tid. Jag måste köra ungarna.
Det går fort.
Visst, kom in.
Nej, den är min!
Guillaume, Louis, kom och ta på er skorna. Vi blir sena.
Jag undrar varför jag slogs för att få gemensam vårdnad.
Hector, det här låter märkligt,
men gav Mélanie dig ett band samma dag som hon dog?
-Nej, inte vad jag minns. Guillaume! -Hector.
Ett litet band.
För videokameror på den tiden?
Jo, javisst ja. Hon kom hit och ville ge mig det.
Men hon tog det med sig när hon gick.
-Det var samma dag som hon sköt Nathan. -Va?
Hon kom hit. Hon var panikslagen och trodde att Nathan ville döda henne.
Jag berättade det för polisen.
Okej, men vänta. Hon sköt honom… Träffade hon?
Ja.
Hon sköt honom. Han låg en vecka på sjukhus. Minns du inte?
Låg Nathan på sjukhus när hon dog?
Ja, jag menar…
Jag antar det.
-Mår du bra? -Ja.
Pappa! Kom.
Ursäkta mig.
Ni är helt omöjliga! Vad är problemet?
Han tog min boll!
CHOKLAD, HUMMUS
Fan, det var inget N.
Det var ett H.
Kom nu.
Kom nu, ungar.
-Men pappa, han tog min boll! -Du ljuger. Du är en tjallare.
Säg hej till Sams pappa.
-Hej. -Hej.
-Skynda er.
Jag är ledsen, vi måste åka nu.
Ta på er skorna!
-Det är inte jag, det är han. -Guillaume.
Här.
Om han försökte döda dig var det självförsvar.
Eller hur?
Är du okej?
Du är iskall. Jag hämtar en tröja.
Jag har en som är din. Du glömde den på kaféet häromdagen.
KONTAKTBOK FÖR FÖRÄLDRAR OCH LÄRARE SENERS MÉLANIE
Undertexter: Janica Lundholm